РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/14960/25
Пров. №2/766/708/26 
13 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого – судді Ус О.В., секретар судового засідання Зацепілін В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биченко (Золотих) Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
встановив:

29 вересня 2026 року позивач ОСОБА_1 , яка діє через свого представника – адвоката Негуляєва М.А., звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – ТОВ «Бізнес Позика про визнання виконавчого напису № 21816 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості в розмірі 26003,06 грн. вчинений 21.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, таким що не підлягає виконанню.
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо про оспорюваний виконавчий напис, який вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріально посвідченого кредитного договору не укладав, порушений порядок вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. Кредитний договір, який був наданий нотаріусу, не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на постанову Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року № 910/1037/17 зазначає, що вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору, який не посвідчено нотаріально, свідчить про незаконність такого виконавчого напису. Крім того, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Крім визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, стягнувши на його користь витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2025 року відкрито загальне позовне провадження.
16.10.2025 від представника відповідача Крилової С.С. подана заява про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн. В якій посилається на ухвалу Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі № 758/2592/22, згідно з якою суд зробив наступний правовий висновок: суди, частково задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, виходили з того, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн є розумною і співмірною зі складністю справи. Крім того, вказує на судову практику в аналогічних справах щодо вартості витрат на правову допомогу, де відповідачем по справам є ТОВ «Бізнес Позика». Вважають, що вартість юридичних послуг завищена в декілька разів та підлягає зменшенню до 2000 грн, оскільки підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, а необхідні процесуальні документи є шаблонними. Інших заперечень щодо суті позову не висловлено.
04.11.2025 від представника позивача адвоката Негуляєва М.А. надійшла заява про розподіл судових витрат на правничу допомогу адвоката, розмір яких складає 10000,00 грн.
Від третіх осіб пояснення не надходили.
Ухвалою від 10.11.2025 закрите підготовче провадження, витребувано докази, справу призначено до розгляду за суттю.
Ухвалою від 02.02.2026 судове засідання відкладено, витребувані докази.
В судове засідання учасники справи не прибули – про час, дату та місце її розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяву представника позивачки про розгляд справи у її відсутність.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
04.03.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №120630-КС-007 про надання кредиту. Згідно умов договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 20000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Договір нотаріально не посвідчений.
21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований у реєстрі за № 21816. Із оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №120630-КС-007 від 04.03.2021 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.03.2021 року по 13.12.2021 року. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача, становить 25363,06 грн (15895,56 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9467,50 грн простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам та плати за вчинення виконавчого напису).
09.02.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Ошурко М.М. було відкрито виконавче провадження №68568096 з виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрованого у реєстрі за № 21816.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.01.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, а укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, який відповідно до положень ч. 4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
В постанові Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально-посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Нотаріус при вчиненні виконавчого напису, що оспорюється, також не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Із наданих суду документів також неможливо встановити чи направлено відповідачем та отримано позивачем, вимогу відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором.
Окрім того, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду докази на спростування вимог позивача.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено порушення нотаріусом порядку і строків вчинення виконавчого напису, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачі звільненні від сплати судового збору. Так, позов містить одну вимогу - визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду, що за вимогу немайнового характеру передбачена сума судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Між ОСОБА_1 та адвокатом Негуляєвим М.А. укладено договір № 100/2025 від 18.09.2025 р. про надання правничої допомоги, а також 10.10.2025 р. додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги №100/2025 від 18.09.2025р.
Згідно звіту про надані послуги за договором №100/2025 від 18.09.2025р. від 03.11.2025 року, загальна вартість послуг, що підлягає сплаті замовником на користь адвоката за цим звітом, становить 10000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та співмірність.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті судові витрати, які мають розумний розмір.
Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.
Отже, з огляду на категорію справи, її складність, обсяг наданих послуг та усталену судову практику, суд вважає заяву про зменшення витрат на правничу допомогу такою, що підлягає задоволенню, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Рішення в повному обсязі складено 13.04.2026 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"(ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биченко (Золотих) Олександр Олександрович ( АДРЕСА_2 ), приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович (фактичне місцезнаходження: Волинська область, м.Ковель, вулиця Володимирська, 4-А, каб.7) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 21 січня 2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 21816, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором № 120630-КС-007 від 05 березня 2021 року у розмірі 25363,06 грн (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят три грн шість коп.).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп.).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп.). В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.  В.  Ус