РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року 	справа № 580/2119/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації (далі – позивач) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – відповідач) про: скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 12.02.2026 у виконавчому провадженні №76434398; закриття виконавчого провадження №76434398.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до поданої заявки Управління, 01.08.2025 Департаментом підготовлено розпорядження № 575 «Про виділення коштів загального фонду місцевих бюджетів з рахунка № НОМЕР_1 від 01.08.2025" та перераховано грошові в сумі 174,5 тис. грн на рахунок Управління. Загалом на лікування пацієнта, хворого на спінальну м`язову атрофію ОСОБА_2 виділено 2946,116 тис. грн, зокрема з обласного бюджету на умовах співфінансування (10%) 268,420 тис. грн та 2 677,696 тис. грн з бюджету Смілянської міської територіальної громади. За рахунок виділених коштів та лікарських засобів, які були отримані безкоштовно від ТОВ «РОШ Україна», потребу пацієнта в препараті «Еврісді» була забезпечена.
Ухвалою від 09.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив її розгляд здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику учасників. Також суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі – третя особа).
17.03.2026 третя особа подала суду письмові пояснення, в яких вказано, що перерозподіл коштів в розмірі 300000,00 грн з метою спрямування їх в якості субвенції місцевому бюджету Смілянської міської ради для забезпечення хворого на СМА не доводить забезпечення повної потреби позивача, оскільки відповідно до Висновку комісії Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 21.10.2021 ОСОБА_1 потребує постійного тривалого лікування лікарським засобом «Еврісді» (Рисдипоам) 60 мг (протягом року з розрахунку 5 мг перорально один раз на добу і щодня, 2,5 флаконів на 1 місяць, 30 флаконів на рік), що становить понад 8 000 000,00 грн. Також не надано доказів, що виділені додаткові кошти у розмірі 300 000,00 грн є межею наявного фінансового ресурсу відповідної галузі в області.
Відповідна Програма на 2023-2025 роки передбачає обов`язок виділити кошти 8 871 486,69 грн для забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами. Жодного доказу вчинення дій для реального виконання цієї вимоги не надано.
Також, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №5880/12762/24 визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської обласної ради від 21.06.2024 №24-25/VІІІ в частині внесених змін до розділ 4 обласної програми «Забезпечення лікування пацієнтів, хворих на спінальну м`язову атрофію на 2023-2025 роки», а саме змін, які передбачають: «у межах 10% коштів, запланованих на означену мету у відповідному місцевому бюджеті області». 
Цим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду зобов`язано виділити в установленому порядку в повному обсязі передбачені обласною цільовою програмою Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки, затвердженою 17.11.2023 рішенням Черкаської обласної ради №21-21/VIII, кошти для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами. 
Отже, матеріали виконавчого провадження не містять достатніх доказів, що підтверджують виконання позивачем рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у справі №580/1543/24, а відповідно ненадання позивачем доказів реального виконання цього рішення суду у повному обсязі на вимогу від 12.11.2025 та від 06.02.2026 відповідно приписів ст. 63 закону України “Про виконавче провадження” мало наслідком винесення постанови про накладення штрафу.
У зв`язку із викладеним, третя особа вважає, що рішення судку не виконане, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.
17.03.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 76434398, з виконання виконавчого листа № 580/1543/24 виданого 04.10.2024,Черкаським окружним адміністративним судом щодо Зобов`язання в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом: Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації (18001, м.Черкаси, бульв. Шевченка, 185; код ЄДРПОУ 02012378) - виділити в установленому порядку в повному обсязі передбачені обласною цільовою програмою Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки, затвердженою 17.11.2023 рішенням Черкаської обласної ради №21-21/VIII, кошти для забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами.
Постановою державного виконавця від 04.11.2024 відкрито виконавче провадження № 76434398.
Разом з тим станом на 19.11.2024 рішення суду боржником виконано не було, при цьому про поважні причини невиконання рішення у встановлений строк боржник державного виконавця не повідомив. 
У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем було застосовано заходи відповідальності, передбачені законом. 
З огляду на те, що боржником у встановлений строк рішення суду виконано не було, державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у відповідному розмірі та встановлено новий строк виконання рішення суду. 
Однак у подальшому рішення суду також не було виконано у встановлений повторний строк.
У зв`язку з цим, керуючись пунктом 2 частини першої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 12.02.2026 винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі – 10200 грн.
Листом Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації №2178/02/12-01-15 від 29.01.2026 повідомлено державного виконавця про те, що станом на 23.01.2026 рішення суду №580/1543/24 виконано.
Зокрема повідомлено, що ОСОБА_1 забезпечено лікарськими засобами відповідно до програми «Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки».
Разом з тим наведені обставини свідчать, що виконання рішення суду відбулося лише у 2026 році, тоді як виконавче провадження було відкрито ще 04.11.2024, а рішення суду мало бути виконано у строки, встановлені державним виконавцем. 
Отже, на момент винесення постанови про накладення штрафу рішення суду фактично залишалося невиконаним, що є підставою для застосування заходів відповідальності, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». 
Сам факт подальшого виконання рішення суду не свідчить про протиправність постанови державного виконавця, оскільки така постанова приймалася з урахуванням фактичних обставин на момент її винесення. Посилання позивача на положення Бюджетного кодексу України щодо бюджетного періоду не може бути підставою для невиконання рішення суду.
Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.
Рішенням від 04 серпня 2023 року у справі №580/4284/23 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації винести на розгляд чергового засідання Черкаської обласної ради обласну цільову програму “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією” на 2022-2025 роки”, зокрема, для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами. 
Черкаська обласна ради VIII скликання 17.11.2023 прийняла рішення №21-21/VIII затвердити обласну програму “Забезпечення лікування пацієнтів, хворих на спінальну м`язову атрофію“ на 2023-2025 роки”. Відповідно до пояснювальної записки Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації до цього проекту рішення було додано таблицю із розрахунком потреби пацієнтів області, хворих на СМА, у лікарських засобах, у якому для мешканця Смілянської територіальної громади ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , річна потреба у фінансуванні на закупівлю лікарського засобу зазначалася 8 871 486,69 грн.
У зв`язку із відмовою Черкаської обласної військової адміністрації та Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації профінансувати цю програму у 2024 році позивач звернувся в суд з позовом.
Рішенням від 29 травня 2024 року у справі № 580/1543/24 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом:
- Черкаську обласну військову адміністрацію проконтролювати виконання обласного бюджету в частині забезпечення виконання обласної цільової програми “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки”, затвердженої 17.11.2023 рішенням Черкаської обласної ради № 21-21/VIII, з приводу виділення вказаної в ній повної суми коштів для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами;
- Департамент фінансів Черкаської обласної державної адміністрації організувати повне та належне виконання обласного бюджету в частині забезпечення повного виконання вказаної Програми для виділення Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації вказаної в ній повної суми коштів для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами;
- Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації виділити в установленому порядку в повному обсязі передбачені обласною цільовою програмою “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки”, затвердженою 17.11.2023 рішенням Черкаської обласної ради № 21-21/VIII, кошти для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/1543/24 обґрунтоване тим, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 позивач є особою з інвалідністю з дитинства І групи довічно. Довідкою КНП “Центр первинної медико-санітарної допомоги” Смілянської міської ради та Висновком комісії від 21.10.2021 підтверджується його перебування на обліку у зв`язку з наявністю захворювання, внаслідок якого він потребує постійної допомоги при зміні положення тіла, не може пересуватися та потребує постійного тривалого лікування лікарським засобом “Еврісді” (Рисдипоам) 60мг (протягом року з розрахунку 5мг перорально один раз на добу і щодня, 2,5 флаконів на 1 місяць, 30 флаконів на рік).
04.10.2024 на виконання рішення суду у справі №580/1543/24 Черкаський окружний адміністративний суд видав позивачу виконавчий лист зобов`язання Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом виділити в установленому порядку в повному обсязі передбачені обласною цільовою програмою “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки”, затвердженою 17.11.2023 рішенням Черкаської обласної ради №21-21/VIII, кошти для забезпечення ОСОБА_1 , хворого на спінальну м`язову атрофію, необхідними лікарськими засобами.
На підставі вказаного виконавчого листа державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження №76434398.
Листом від 27.11.2025 Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації повідомило Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що станом на 26.11.2025 рішення суду у справі № 580/1543/24 виконане у повному обсязі. Відповідно до програми “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки” ОСОБА_1 забезпечено лікарськими засобами шляхом виділення коштів для закупівлі лікарських засобів, зокрема субвенції з обласного бюджету Черкаської області у 2024 році: 
300000,00 грн згідно з розпорядженням ОВА від 08.04.2024 №144 та перераховані 03.10.2024 на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади.
У 2025 році відповідно до програми “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки” ОСОБА_1 забезпечено лікарськими засобами, шляхом виділення коштів, зокрема субвенції з обласного бюджету Черкаської області:
в сумі 93920,00 гривень, згідно з розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 20.12.2024 № 663, які 04.02.2025 були перераховані на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади;
в сумі 174500,00 гривень, згідно з розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 20.12.2024 № 663 (зі змінами), які 04.08.2025 були перераховані на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади. 
За інформацією, наданою виконавчим комітетом Смілянської міської ради з міського бюджету територіальної громади, було виділено кошти, які було спрямовано на забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами в загальній сумі 2 684,7 тис грн. Загалом було придбано препарати на загальну суму 2 924,121 тис грн, в т.ч. за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету - 268,420 тис грн та коштів громади - 2 655,701 тис грн. Загалом за бюджетні кошти було придбано 12 флаконів (препарат «Рисдиплам» - порошок для орального розчину 0,75мг/мл) та ще 12 флаконів було надано ТОВ «РОШ УКРАЇНА».
Відповідно, кошти які були виділені з обласного бюджету Черкаської області в 2024 та 2025 роках, для забезпечення лікування пацієнта хворого на спінальну м`язову атрофію ОСОБА_1 , Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, в межах наявних владних повноважень в порядку, межах та спосіб, що визначені законом, переховувались на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади для подальшої закупівлі відповідних медичних препаратів.
На підтвердження вищезазначеного, надано копію платіжної інструкції № 1 від 03.10.2024 про перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади сумі 300 000,00 (триста тисяч) гривень, копію платіжної інструкції № 1 від 04.02.2025 про перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади сумі 93 920,00 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень, копію платіжної інструкції № 2 від 04.08.2025 про перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади сумі 174 500,00 (сто сімдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень та копію Звіту про договір закупівлю UA-2025-07-14-009970-a (закупівля препарату «Рисдиплам» - порошок для орального розчину 0,75мг/мл).
Спірною постановою від 12.02.2026 у виконавчому провадженні №76434398 накладено на позивача штраф в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.
Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернув в суд з даним позовом.
Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.
Відповідно до ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі – Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п.16 ч.3 ст.18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
На підставі ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Частиною 2 ст.75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі №420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Приймаючи постанову про накладення штрафу, відповідач виходив з того, що програма “Надання медичної допомоги пацієнтам зі спінальною м`язовою атрофією на 2023-2025 роки” передбачає обов`язок виділити кошти 8871486,69 грн для забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами. Виходячи із зазначеного, станом па 12.02.2026, боржником не надано доказів вчинення дій для реального виконання вказаної Програми.
Стосовно наявності підстав для накладення на позивача спірного штрафу, суд зазначає таке.
Суд встановив, що відповідно Розділу 4 до Програми “Забезпечення лікування пацієнтів, хворих на спінальну м`язову атрофію” на 2023-2025роки, затвердженої рішенням Черкаської обласної ради №21-21/VIII від 17.11.2023, фінансування програми здійснюватиметься за рахунок коштів державного бюджету, місцевих бюджетів області, а також інших джерел, не заборонених чинним законодавством. Обсяг фінансування програми визначатиметься щорічно, виходячи з фінансових можливостей відповідних місцевих бюджетів. 
Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.
Органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади. Держава фінансує здійснення цих повноважень у повному обсязі за рахунок коштів Державного бюджету України або шляхом віднесення до місцевого бюджету у встановленому законом порядку окремих загальнодержавних податків, передає органам місцевого самоврядування відповідні об`єкти державної власності.
Органи місцевого самоврядування з питань здійснення ними повноважень органів виконавчої влади підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.
Відносини, які виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства також регулюються Бюджетним кодексом України (далі – БК України).
Відповідно до статті 20 БК України особливими складовими програмно-цільового методу у бюджетному процесі є бюджетні програми, відповідальні виконавці бюджетних програм, паспорти бюджетних програм, результативні показники бюджетних програм.
Бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час складання Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та проекту бюджету на плановий бюджетний період з урахуванням планів діяльності на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку.
Відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника.
Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.
Якщо реалізація бюджетної програми продовжується у наступних бюджетних періодах, дія порядку використання бюджетних коштів за такою бюджетною програмою (з урахуванням змін до цього порядку, внесених у разі необхідності) продовжується до завершення її реалізації.
Згідно з пунктами “д” та “е” ст. 89 БК України передбачено можливість здійснення видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, на місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, місцеві програми надання населенню медичних послуг понад обсяг, передбачений програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, місцеві програми громадського здоров`я.
В силу положень ч.2 ст.55 БК України видатки загального фонду на середньострокові зобов`язання у сфері охорони здоров`я визначаються захищеними видатками бюджету.
Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Таким чином, виділення коштів для забезпечення ОСОБА_1 лікарськими засобами на виконання програми “Забезпечення лікування пацієнтів, хворих на спінальну м`язову атрофію” на 2023-2025 роки здійснюється за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.
Як установлено судом, ОСОБА_1 забезпечено лікарськими засобами шляхом виділення коштів для закупівлі лікарських засобів, зокрема субвенції з обласного бюджету Черкаської області у 2024 році: 300000,00 грн згідно з розпорядженням ОВА від 08.04.2024 №144; у 2025 році, шляхом виділення коштів, зокрема субвенції з обласного бюджету Черкаської області: в сумі 93920,00 гривень, згідно з розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 20.12.2024 № 663, які 04.02.2025 були перераховані на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади; в сумі 174500,00 гривень, згідно з розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 20.12.2024 № 663 (зі змінами), які 04.08.2025 були перераховані на рахунок місцевого бюджету Смілянської міської територіальної громади. 
Також, Смілянською міською радою з міського бюджету виділено кошти на забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами в загальній сумі 2684,7 тис грн.
Загалом було придбано препарати на загальну суму 2 924,121 тис грн, в т.ч. за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету - 268,420 тис грн та коштів громади - 2 655,701 тис грн. Загалом за бюджетні кошти було придбано 12 флаконів (препарат «Рисдиплам» - порошок для орального розчину 0,75мг/мл) та ще 12 флаконів було надано ТОВ «РОШ УКРАЇНА».
Таким чином, відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання вказаного вище рішення Черкаського окружного адміністративного суду для забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами в межах бюджетних асигнувань.
Суд зазначає, що фактична невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання відповідачем встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, що обов`язкова для врахування судом першої інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.
Верховний Суд у вказаному рішенні вказав, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: 
- встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення;
- аналізувати акти законодавства;
- враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства;
- встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. 
Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Зважаючи на те, що відповідач на виконання рішення суду у справі №580/1543/24 вчинив конкретні заходи, спрямовані на виконання судового рішення, шляхом виділення бюджетних коштів, що надані на такі цілі відповідними розпорядженнями ОВА, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на відповідача штрафу за невиконання судового рішення, а тому оскаржувана постанова від 12.02.2026 є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо вимог закінчити виконавче провадження №76434398, суд зазначає таке.
Так, статтею 39 Закону №1404-VIII визначений виключний перелік випадків, у яких виконавче провадження підлягає закінченню. 
Зокрема, на підставі п.9 ч.1 ст.39 №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Перевіряючи наявність підстав для закінчення виконавчого провадження №73196951 та відповідність спірного рішення вимогам закону, суд зазначає таке.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Суд враховує, що вищевказана Програма на 2023-2025 роки передбачає потребу коштів 8871486,69 грн для забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами. 
При цьому, як установлено судом для забезпечення ОСОБА_1 необхідними лікарськими засобами придбано препарати на загальну суму 2 924,121 тис грн, в т.ч. за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету - 268,420 тис грн та коштів громади - 2 655,701 тис грн. Загалом за бюджетні кошти було придбано 12 флаконів (препарат «Рисдиплам» - порошок для орального розчину 0,75мг/мл) та ще 12 флаконів було надано ТОВ «РОШ УКРАЇНА».
Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів повного виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №580/4284/23, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №76434398 у зв`язку із виконання рішення. 
Інших передбачених ст.39 Закону №1404-VIII підстав для закінчення виконавчого провадження позивач не довів і судом не установлено.
Відтак, вимога закінчити вказане виконавче провадження є необґрунтованою. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 1664,00 грн.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.02.2026 у виконавчому провадженні №76434398 про накладення на Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації штрафу в сумі 10200,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд.13) на користь Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації (18001, м Черкаси, б-р Шевченка, буд.185, код ЄДРПОУ 02012378) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1664,00 грн (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні 00 копійок).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. 

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ