ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2205/25 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі - Олешко М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2025 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, яким просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2024 року №18520/Ж10/25-01-09-01-02 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3 257 602,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. 
Апелянт звернув увагу суду на те, що в основу проведення фактичної перевірки платника податків покладено пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, водночас зазначення в наказі будь яких додаткових відомостей та фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки приписами пп. 81.1 ст. 81 ПК України не вимагається. 
Додатково зазначив, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено факт продажу ароматизатора харчового "P1 Flavorlab Disposable" виноград м`ята 10 мл/50мг за ціною 150 грн в наборі разом з нікотином Нікотинобустер та гліцерином, що являється сировиною для рідин, які використовуються в електронних сигаретах. Крім того, згідно з базою даних ІКС "Податковий блок" підсистема "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" за період з 27 липня 2024 року по 03 листопада 2024 року включно здійснювалась реалізація наборів ароматизаторів та нікотину, що являються сировиною для рідин та використовуються в електронних сигаретах на загальну суму 1 628 801,00 грн.
Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки наказ від 04 листопада 2024 року №1654-п "Про проведення фактичної перевірки" не містить посилання на жодну з можливих підстав перевірки, визначених пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Звернув увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту роздрібної торгівлі позивачем тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем та відповідно до копії витягу з реєстру платників єдиного податку від 28 травня 2024 року №704 є платником єдиного податку 2 групи, одним з переліків видів господарської діяльності є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (т. 1 а.с. 23-24, 25). 
На підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 04 листопада 2024 року №1654-п та направлень від 04 листопада 2024 року №2952/ЖЗ/25-01-09-01-02 та №2951/ЖЗ/25-01-09-01-02 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 04 листопада 2024 року №15700/Ж5/25-01-09-01-02, яким встановлено порушення п. 2 ст. 23 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (т. 1 а.с. 26-30, 91, 91 - зворотній бік).
На підставі акта перевірки від 04 листопада 2024 року №15700/Ж5/25-01-09-01-02 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2024 року №18520/Ж10/25-01-09-01-02, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3 257 602,00 грн. (т. 1 а.с. 31).
Рішенням Державної податкової служби України від 10 лютого 2025 року №3866/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 від 09 грудня 2024 року залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2024 року №18520/Ж10/25-01-09-01-02 - без змін (т. 1 а.с. 6363-64).
Позивач, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що недотримання контролюючим органом вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо призначення фактичних перевірок без визначення правових підстав призвело до звуження прав позивача як платника податків, що свідчить про протиправність здійснених заходів податкового контролю та прийняття за його наслідками актів індивідуальної дії, оскільки описані вище порушення виключають допустимість як доказів відомостей, отриманих в ході такої перевірки, та, відповідно, нівелюють її результати.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст. 80 ПК України.
Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, застосування Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).
Відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 травня 2024 року по справі №280/1431/23 сформулював висновки, які мають забезпечити єдиний підхід у правозастосуванні пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у взаємозв`язку із ст. 81 ПК України під час розгляду подібних спорів.
Так у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23 Верховний Суд підтримав усталену у судовій практиці позицію про те, що пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері. Така особливість зазначеного підпункту зумовлює обов`язок контролюючого органу у наказі про призначення перевірки поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про "наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення" або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні ст. 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.
Зазначені підпункти (80.2.2 та 80.2.5), попри близькість предметної сфери, не є взаємозамінними, оскільки передбачають різні конструкції фактичних підстав та різний мінімально необхідний рівень їх ідентифікації у наказі. Відтак для оцінки правомірності перевірки принциповим є встановлення того, яка саме юридична підстава (підпункт 80.2.2 чи 80.2.5) слугувала правовою підставою контрольного заходу та яка фактична підстава (у відповідній конструкції норми) зумовила його призначення.
Як вбачається зі змісту наказу ГУ ДПС у Чернігівській області від 04 листопада 2024 року №1654-п "Про проведення фактичної перевірки" контролюючим органам п.п. 19-1.1.4, а. 19-1.1, ст. 19-1, п.п. 20.1.4, п.п. 20.1.8, п.п. 20.1.9, п.п.20.1.10, п.п. 20.1.11, п.п. 20.1.12, п.п. 20.1.13, п. 20.1 ст. 20 п.п. 75.1.3, п. 75.1 ст. 75, п. 80.1, п.п. 80.2.2, 80.2.5, п. 80.2, п. 80.6, п. 80.8, ст. 80, п. 82.3 ст. 82, п. 230.1 ст. 230, п. 69.27 (з підстави для проведення фактичної перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального) ПК України, ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, Закону України "Про ціни і ціноутворення", ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", ст. 72 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Отже правовою підставою проведення фактичної перевірки, зокрема, є пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а фактичною підставою - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про недотримання контролюючим органом вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо призначення фактичних перевірок без визначення правових підстав, що призвело до звуження прав позивача, як платника податків та свідчить про протиправність здійснених заходів податкового контролю та прийняття за його наслідками актів індивідуальної дії.
Щодо встановлених під час проведення перевірки порушень, колегія суддів зазначає наступне.
Так актом перевірки від 04 листопада 2024 року №15700/Ж5/25-01-09-01-02 встановлено факт продажу ароматизатора харчового "P1 Flavorlab Disposable" виноград м`ята 10 мл/50мг за ціною 150 грн в наборі разом з нікотином Нікотинобустер та гліцерином, що являється сировиною для рідин, які використовуються в електронних сигаретах. Продавець ОСОБА_2 отримала кошти, провела розрахункову операцію через ПРРО фіскальний номер 4000906780 та видала фіскальний чек від 04 листопада 2024 року. Крім того, в ході проведення фактичної перевірки згідно з базою даних ІКС "Податковий блок" підсистема "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" за період з 27 липня 2024 року по 03 листопада 2024 року включно здійснювалась реалізація наборів ароматизаторів та нікотину, що являються сировиною для рідин та використовуються в електронних сигаретах на загальну суму 1 628 801,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, контролюючий орган дійшов висновку про те, що ФОП ОСОБА_1 порушено п. 2 ст. 23 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на апеляційну скаргу, позивач наголосила, що здійснює продаж харчових ароматизаторів та гліцерину згідно з кодами УКТ ЗЕД 3302 10 90 00 та 2905 45 00 00 відповідно, які не належать до переліку підакцизних товарів визначених ст. 215 ПК України та Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Додатково наголосила, що не здійснювала реалізацію 9продаж) сировини для рідин, що використовується в електронних сигаретах, як і не здійснювала реалізацію (продаж) нікотину та товару під назвою "Нікотинобустер".
Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів зокрема належать: тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; тютюнова сировина, тютюнові відходи; рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року №3817-ІХ роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.
Пунктом 21 ч. 2 ст. 73 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" визначено, що до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах роздрібна торгівля тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу), який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД, окремо чи в наборах, - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлена п. 21 ч. 2 ст. 73 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигарет, та пального", полягає у роздрібній торгівлі або безоплатному розповсюдженні тютюнової сировини, сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотину (токсичного алкалоїду, екстрагованого з тютюну або отриманого шляхом хімічного синтезу), який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД, окремо чи в наборах.
Згідно з актом перевірки від 04 листопада 2024 року №15700/Ж5/25-01-09-01-02 контролюючим органом встановлено факт продажу у господарській одиниці позивача ароматизатора харчового "P1 Flavorlab Disposable" виноград м`ята 10 мл/50мг за ціною 150 грн в наборі разом з нікотином Нікотинобустер та гліцерином, що являється сировиною для рідин, які використовуються в електронних сигаретах, що підтверджується фіскальним чеком від 04 листопада 2024 року з фіскальним номером 4000906780.
Відповідно до копії фіскального чеку від 04 листопада 2024 року ФН ПРРО 4000906780 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (ФОП ОСОБА_1 ) за адресою АДРЕСА_2 було придбано: "ароматизатор харчовий виноград м`ята Р1 10 мл." вартістю 150 грн (т. 1 а.с. 61).
Згідно з видатковою накладною від 05 вересня 2024 року №10026 ФОП Філіпова придбала у ФОП ОСОБА_3 ароматизатори харчові код УКТЗЕД 3302 10 90 00, зокрема "виноград м`ята Р1 10 мл.".
Отже, враховуючи, що матеріали справи не містить жодних доказів на підтвердження продажу позивачем ароматизатора харчового в наборі разом з нікотином "Нікотинобустер" та гліцерином, а позивачем зазначена обставина категорично заперечується, водночас відповідачем не надано доказів придбання у позивача нікотину (Нікотинобустеру), колегія суддів вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу про порушення позивачем ч. 2 ст. 23 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2024 року №18520/Ж10/25-01-09-01-02.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, водночас вважає необхідним змінити вказане судове рішення в частині мотивів.
Керуючись ст. ст. 241 - 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - задовольнити частково. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року змінити в мотивувальній частині.
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повне рішення складено "18" лютого 2026 року.