Справа № 446/1777/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2026року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Костюк У. І.
секретаря судового засідання   Луківської Л.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за у часті третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Військової частини НОМЕР_1 , Органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради про встановлення факту перебування на утриманні, суд -
в с т а н о в и в:
01.08.2025 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , за у часті третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Військової частини НОМЕР_1 , Органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради, в якій просить встановити факт відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають на утриманні позивача.
Поданий позов обґрунтовує тим, що 25 травня 2024 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб. У шлюбі у вищевказаних осіб народився син ОСОБА_6 . Від попереднього шлюбу у ОСОБА_2 є двоє дітей: син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 , батько яких помер. На даний час, діти проживають разом з позивачем та їх матір`ю. Позивач ОСОБА_1 добровільно і за власним бажанням приймає участь у вихованні та утримує своїх неповнолітніх пасинка та падчерку, які проживають разом із ним однією сім`єю, а також спільного з ОСОБА_2 сина. Зазначає, що підставою для звернення до суду з позовом про встановлення факту перебування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утриманні Заявника пов`язано з метою отримання відстрочки від мобілізації, встановленої Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як немає іншої, передбаченої законом, можливості встановити такий факт.
За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І..
Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою суду справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 09.12.2025 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
12.01.2026 від представника третьої особи - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України через підсистему "Електронний суд" подано пояснення на позовну заяву, у яких сторона зазначила, що задоволення позовних вимог у даній справі призвело б до необґрунтованого розширення кола підстав для звільнення з військової служби та створило б негативну практику використання сімейного права всупереч публічним інтересам держави, а сам факт смерті біологічного батька не породжує автоматичного юридичного обов`язку вітчима щодо утримання дітей у значенні, яке надається цьому поняттю сімейним законодавством України. Встановлення факту утримання дітей з метою створення правових наслідків, які виходять за межі суто сімейних правовідносин та прямо впливають на сферу проходження військової служби. Відтак, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У визначену дату судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від його імені діяла адвокат Мельник Л.І., яка у свою чергу подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Додатково вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить їх задоволити.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Кам`янка-Бузької міської ради у визначену дату судового засідання на розгляд справи не з`явився, однак через канцелярію суду подана заява, у яких просив розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Військова частина НОМЕР_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази щодо обґрунтованості позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_7 перебувають у зареєстрованому шлюбу від 25.05.2024, внаслідок укладення шлюбу останній було присвоєно прізвище " ОСОБА_8 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 25.05.2024 Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /а.с.14/.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 01.10.2024 виданого Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /а.с.15/.
Разом з тим, у відповідачки ОСОБА_2 від попереднього шлюбу є неповнолітні діти: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 27.12.2010 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 10.04.2009 /а.с.16-17/.
Судом встановлено, що біологічний батько - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер про, що зроблений відповідний актовий запис №25. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 16.02.2017 /а.с.18/.
Згідно посвідчення НОМЕР_8 від 24.10.2024 виданого на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що вони є багатодітною сім`єю, а дітей зазначено: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.19/.
Факт проживання однією сім`єю доводиться довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 527 від 07.02.2025 з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають - ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 /а.с.20/.
Згідно копії відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 4 кварталу 2024 року по 1 квартал 2025 середній дохід позивача становить 40692,25 грн. /а.с.26/.
Також до матеріалів позовної заяви, позивачем долучено ряд інших документі, а саме: копія довідки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 29 травня 2025 року, копія платіжної інструкції від 21 травня 2025 року, копія квитанції від 21 травня 2025 року /а.с.27-29/.
Відповідно до Довідки № 98 від 25 червня 2025 року, яка видана ОСОБА_5 , про те, що вона навчається в ОЗЗСО І-ІІІ ст. №2 ім. Г. Тютюника Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області у 9-В класі, вбачається, що учениця завжди охайно одягнена та забезпечена всім необхідним для освітнього процесу, а ОСОБА_1 бере активну участь та знаходиться на постійному зв`язку з класним керівником /а.с.30/.
Згідно з довідкою № 197 від 17 червня 2025 року, що видана ВПУ № 71 м. Кам`янка-Бузька вбачається те, що ОСОБА_4 дійсно навчається в даному училищі. Із згаданої довідки видно, що на постійному зв`язку з класним керівником та майстром виробничого навчання знаходиться ОСОБА_1 , який бере активну участь у вихованні ОСОБА_13 . Здобувач освіти завжди охайно одягнений та забезпечений всім необхідним /а.с.31/.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 468627, ОСОБА_12 , яка є рідною бабусею ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що безпосередньо встановлено судом, є особою з інвалідністю 3 групи /а.с.32/.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 від 23.12.198 видно, що ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , 06.05.1984 розірвали шлюб /а.с.34/.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00052508004 від 19 липня 2025 року, батьками ОСОБА_9 (батька дітей) були: ОСОБА_4 та ОСОБА_15 /а.с.35/.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.36-37/.
Встановивши дійсні обставини справи, оцінивши надані суду доказі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить із наступних мотивів та норм закону.
Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Згідно приписів ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
В силу ч. 4 ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Правовідносини щодо «утримання дітей» є предметом регулювання Сімейного кодексу України.
Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тобто, Закон покладає виключно на батьків обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 268 СК України).
Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 року №160/11228/23 зазначив, що заявник, перебуваючи у шлюбі з громадянкою, яка є матір`ю дітей, має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.
Як на підставу обгрунтування заявлених вимог, позивач вказав, що батько дітей помер, баба та дід з боку батька померли, інша баба є особою з інвалідністю та об`єктивно не може здійснювати утримання дітей, при цьому з дідом вона розірвала шлюб ще у 1984 році. Мати дітей перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має достатнього самостійного доходу для належного забезпечення їх утримання.
Вказує про те, що у дітей відсутні особи, які відповідно до закону зобов`язані або мають реальну можливість здійснювати їх утримання, у зв`язку з чим у позивача, як вітчима, який проживає з дітьми однією сім`єю та фактично бере участь у їх вихованні, виник обов`язок щодо їх утримання.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.
Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 викладено наступні висновки: «Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встнвлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною заявою про встановлення факту перебування на його утриманні дітей вказав, даний позов пов`язаний з метою отримання відстрочки від мобілізації, встановленої Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як немає іншої, передбаченої законом, можливості встановити такий факт.
Однак, відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. До наведених повноважень віднесено, в тому числі, видачу довідок про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна.
Натомість заявником не надано суду доказів на підтвердження перешкод у встановленні зазначеного факту в позасудовому порядку, а також доказів утримання ним як вітчимом неповнолітніх дітей, за умови, що інші члени сім`ї, які мають обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, не можуть надавати їм належне утримання.
Заявник не позбавлений можливості звернутись до органу місцевого самоврядування за місцем проживання із заявою про видачу довідки про те, що неповнолітні діти знаходяться на його утриманні.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що жодних доказів того, що відповідачка, або треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору порушують, не визнають чи оспорюють права позивача, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, до позовної заяви не надано. Вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про позбавлення батьківських прав, усиновлення, оскарження дій чи рішень компетентних органів.
Щодо копії довідки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 29 травня 2025 року, копії платіжної інструкції від 21 травня 2025 року, копії квитанції від 21 травня 2025 року, які позивач долучає, як доказ що останній бере активну участь у вихованні дітей та матеріально їх забезпечує, то в силу положень ст.260 СК України, суд наголошує, що позивач як вітчим неповнолітніх дітей має право брати участь у їхньому вихованні.
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовна про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, є передчасною та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265,268, 273 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
у задоволені позовної заяви  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за у часті третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Військової частини НОМЕР_1 , Органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складений 06.04.2026.

Суддя           У.І.Костюк