Справа №487/4224/25
Провадження №2-о/487/16/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді – Афоніної С.М., присяжних – Лозенко В.Д., Полінкевич Ю.В.,  за участю секретаря судового засідання – Щербатюк М.С.,   розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про оголошення фізичної особи померлою,-
за участю:
заявника –  ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката Данилюк Н.В.,
представника військової частини НОМЕР_1 – Харитонова К.Е.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районі проведення воєнних дій – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого стрільця-оператора першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецького області України, причина смерті: ушкодження та травми, отримані внаслідок безпосередньої участі в бойових діях під час проведення військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оброни Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації.
Заява обґрунтована тим, що син заявника ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України у ВЧ НОМЕР_1 з 06.06. по 21.11.2024. На підставі сповіщення сім`ї №16597 від 25.12.2024 повідомлено про те, що ОСОБА_2 зник безвісти 21.11.2024 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецької області. Згідно до виписки «Українського національного центру розбудови миру» №06-05/3953 від 11.02.2025, інформація про знаходження ОСОБА_2 у полоні відсутня. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250113-929 від 13.01.2025 ОСОБА_2 має статус особи зниклої безвісти за особливих обставин. За вказаним фактом 26.12.2024 Миколаївським РУП ГУНП в Миколаївській області внесені відомості до ЄРДР за №12024152030001876 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, заявницю визнано потерпілою. 
Надалі отримано витяг із акту службового розслідування №1443, затвердженого 14.12.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 за яким визнано вважати зниклим безвісти ОСОБА_2 , під час танкового обстрілу СП «Вуха», що в районі населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецької області, при безпосередній участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, що пов`язане з виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чит токсичного спянінння. 
При цьому в акті службового розслідування (п.3.3) зазначено, що солдат ОСОБА_3 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час танкового обстрілу солдат ОСОБА_2 загинув, його тіло евакувати не вдалося. Аналогічні обставини зазначені в Акті у п. 2.1 з пояснення командира третьої механізованої роти першого механізованого батальйону ОСОБА_4 проте, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17:10 год. під час танкового обстрілу СП «Беркут» і СП «Вухо» загинув солдат ОСОБА_2 , його тіло евакувати не вдалося.
Заявник є матір`ю ОСОБА_2 . Факт смерті ОСОБА_2 органах державної реєстрації актів цивільного стану не зареєстровано та спадкова справа у визначеному законодавством України порядку не заводилась.
У зв`язку з тим, що факт смерті сина заявника не встановлено, остання змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті для реалізації права на спадщину та належні соціальні виплати.
Ухвалою від 01.07.2025 прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районі проведення воєнних дій.
Представник заінтересованої особи – військової частині НОМЕР_1 05.08.2025 подав до суду пояснення в яких зазначив, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Метою проведення службового розслідування було саме встановлення причин та умов зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , а не встановлення факту його загибели, як наслідок екстремальної ситуації пов`язаної з війною. За результатами службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпаних) фактів про загибель солдата ОСОБА_2 не отримано, відомостей про його місцезнаходження та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступінь їх тяжкості також не отримано. Солдат ОСОБА_3 надав інформацію, яка допомогла зрозуміти сутність, причини та наслідків факту зникнення солдата ОСОБА_2 та по своїй природі не ототожнюється з фактом його загибелі. Відсутність лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті солдата ОСОБА_2 , дають підстави вважати його не загиблим, а таким, який в результаті танкового обстрілу СП «Вуха», що в районі населеного пункту Новаодмитрівка Покровського району Донецької області 21.11.2024 при безпосередній участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, що пов`язане з виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини зник безвісти. Матеріали справи не містять документів, які необхідні для державної реєстрації смерті, оскілки факт смерті ОСОБА_2 не встановлений. При цьому заявник має право на виплату грошового забезпечення у зв`язку із зникненням безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 в порядку та розмірі визначеному «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2016 за №884. 
21.01.2026 ОСОБА_1 подала до суду нову редакцію заяви, заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерства оброни України про оголошення померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого стрільця-оператора першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецького області України, причина смерті: ушкодження та травми, отримані внаслідок безпосередньої участі в бойових діях під час проведення військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оброни Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації.
Ухвалою від 22.01.2026 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оброни України про оголошення особи померлою.
Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заяву про оголошення ОСОБА_2 померлим, з підстав зазначених у заяві, просили суд її задовольнити.
В судовому засіданні представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1  заяву про оголошення ОСОБА_2 померлим, не визнав, просив в її задоволенні відмовити, вважаючи її передчасною, посилаючись на норми ч.2 ст. 46 ЦК України, оскільки не пройшов 2-х річний строк з дня зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , тому у разі задоволення заяви, рішення суду може вплинути на цивільну правосуб`єктність ОСОБА_2 та порушити його права, у тому числі майнові. При цьому, враховуючи відсутність медичних даних про смерть ОСОБА_2 , можливо припустити, що він жив, може бути у полоні або перебувати на тимчасово окупованої території. Також зазначив. що відсутні відомості які би дали можливість припустити, що під час щільного танкового обстрілу СП «ВУХО» ОСОБА_2 міг би загинути. 
Інші представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.07.1972 Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №2652 від 17.06.1972.
Згідно довідки №1472 від 09.03.20254, вданої командиром військової частини, солдат ОСОБА_2 перебував на військової службі у військової частині НОМЕР_1 з 06.06.23024 по 21.11.2024. 
Згідно Акта службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 14.12.2024 вбачається, що 25.11.2024 на iм`я командира військової частини НОМЕР_1 надiйшов рапорт командира першоrо механiзованого батальйону вiйськовоi частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , відповідно до якого пiд час виконання бойового завдання, згiдно бойовою розпорядження командира l БТГр 154 омбр №230/ДСК вiд 02.1l .2024, 21.1l .2024 о l7:l0 був танковий обстріл СП «ВУХА», що в ІНФОРМАЦІЯ_3 населеного пункту Новодмитрiвка Покровського району Донецькоi областi (37UCP67l89 27398), внаслiдок якого солдат ОСОБА_2 старший стрiлець-оператор першого механізованого вiддiлення, першого механізованого взводу третьої механiзованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 перестав виходити на зв`язок. Поточне його місце знаходження та стан невідомі. Ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 не виявлено. 
Солдат ОСОБА_2 приймав безпосередньо участь у бойових дiях та здiйсненні заходiв iз забезпечення національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресiї російської федерації, а також у зв`язку з виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини. 
З доповіді командира третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 стало відомо, що о 17:10 год. під час танкового обстрілу СП «Беркут» та СП «ВУХО» загинув солдат ОСОБА_2 старший стрiлець-оператор першого механiзованого вiдділення першого механiзованого взводу третьої механiзованої роти першого механiзованого батальону вiйськової частини НОМЕР_1 , тiло солдата ОСОБА_2 евакуювати немає можливості. 
Посада командира першого механізованого відділення першого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 на даний час є вакантною, тому безпосереднім командиром солдата ОСОБА_2 є командир першого механізованого відділення першого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 лейтенант ОСОБА_6 , з пояснень якого від 04.11.2024 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання, відбувся щільний танковий обстріл СП «ВУХО», що в районі населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецької області. Внаслiдок якого солдат ОСОБА_2 старший стрiлець-оператор першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 перестав виходити на зв`язок. Bciмa можливими засобами, особовий склад першого механiзованого взводу намагався зв`язатися з солдатом ОСОБА_2 , однак бажаних результатiв він не дав. До теперішнього часу поточне його місце знаходження та стан йому невiдомi. Йому вiдомо, що пiд час виконання бойового завдання солдат ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту. Iншою достовiрною iнформацiею він не НОМЕР_4 . 
Аналогічні пояснення від 04.12.2024 надані головним сержантом ОСОБА_7 першого механiзованого вiдділення першого механiзованого взводу третьої механiзованої роти першого механiзованого батальону вiйськової частини НОМЕР_1 .
Аналогічні пояснення від 04.12.2024 надані солдатом ОСОБА_3 старшим стрільцом-оператором першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зазначив, що солдат ОСОБА_2 загинув. 
Встановлено, що достатніх (вичерпаних) фактів (відомостей) про загибель солдата ОСОБА_2 , службовим розслідуванням не отримано. Відомостей про місце знаходження солдата ОСОБА_2 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступінь їх тяжкості, службовим розслідуванням також не отримано. 
З огляду на викладене, слiд вважати солдата ОСОБА_2 таким, що зник безвісти пiд час танкового обстрілу СП «ВУХО», що в районі населеного пункту Новодмитрiвка Покровського району Донецької області 21.11.2024 при безпосередній участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, що пов`язане з виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
Зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. 
Згідно витягу з наказу №1443 від 14.12.2024 командира військової частини НОМЕР_1 , службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_2 вважати завершеним. Вважати солдата ОСОБА_2 старшого стрільця-оператора першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , таким, що зник безвісти під час танкового обстрілу СП «ВУХА»  в районі населеного пункту Новодмитрівка Покровського району Донецької області 21.11.2024, під час безпосередньої участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. 
Заявниці ОСОБА_1 надійшло сповіщення сім`ї №242/2024 від 25.12.2024 про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 21..12.2024 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Новодмитрівка Покровського району Донецької області.
За фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 розпочато кримінальне провадження №12024152030001876 внесені відомості до ЄРДР 26.12.2024 Миколаївським РУП ГУНП в Миколаївській області за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, заявницю визнано потерпілою. 
З відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» вбачається, що за наявною у їх розпорядженні інформацією відсутні відомості про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в полоні..
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі.
Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.
Згідно ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові, рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.
За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).
Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України).
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, станом на день розгляду заяви по суті ОСОБА_2 більше шести місяців відсутній в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації його особистих та майнових прав щодо спадкування майна після смерті сина та отримання належних соціальних виплат, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 зник безвісти 21.11.2024, тобто строк, передбачений ЦК України, після спливу якого фізичну особу може бути оголошено померлою, на час розгляду даної справи минув, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено.
Крім того, суд доходить до переконання, що оголошення ОСОБА_2 померлим дійсно породжує для заявника правові наслідки у вигляді надання їй можливості оформити після нього спадщину та належні соціальні виплати.
Оскільки матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , зокрема витяг з акту службового розслідування, то його необхідно оголосити померлим з 21.11.2024.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,76-81,258,259,263-265 ЦПК України, 46 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого стрільця-оператора першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час безпосередньої участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
Датою загибелі вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем загибелі населений пункт Новодмитрівка Покровського району Донецької області.
Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 ;
Заінтересована особа: відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 23041148, місцезнаходження за адресою: м. Миколаїв вул. Шосейна, 11.
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, місцезнаходження за адресою: 03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, б. 6.

Суддя С.М. Афоніна 

Присяжні В.Д. Лозенко

Ю.В. Полінкевич