Гребінківський районний суд Полтавської області 
___________________________________________________________________________________
  	Справа №: 528/147/26	

Провадження № 2/528/438/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
16 березня 2026 року   	м. Гребінка	

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без фіксації технічними засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача – адвокат Чумарний А.І. звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 4,1902 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області, згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5301132602025 від 11.07.2025 року (кадастровий номер – 5320882800:00:002:0578). 
В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача по лінії матері ОСОБА_3 . На час смерті він на праві власності мав земельну ділянку площею 4,1902 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області, згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5301132602025 від 11.07.2025 року (кадастровий номер – 5320882800:00:002:0578). За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не склав.
Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 , фактично вступили в управління спадковим майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. На час смерті вона мала право оформити на своє ім`я у власність 1/2 частину вищевказаної спадкової земельної ділянки.
За час свого життя ОСОБА_4 не склала заповіту.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину є її дочка відповідач у справі ОСОБА_2 , яка не бажає оформляти на своє ім`я спадкову земельну ділянку.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний дядько позивача по лінії матері ОСОБА_5 . На час його смерті він мав право оформити на своє ім`я вищевказану спадкову земельну ділянку.
За час свого життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 .
З метою переоформлення спадщини, позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті свого рідного дядька по лінії матері, звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку нотаріус їй відмовив. Свої дії мотивував тим, що відсутній оригінал документу на спадкову земельну ділянку та тим, що видати свідоцтво про право на спадщину в цілій частині на ім`я позивача на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 немає правових підстав.
З метою захисту свої спадкових прав позивач вимушений був звернутись до суду.
16 лютого 2026 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 16.02.2026 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання. Витребувано з з Лубенської державної нотаріальної контори (37502, м. Лубни, Полтавська область, пл. Вокзальна, 7) копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ); від Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. (37400, м. Гребінка, Полтавська область, вул. Ярослава Мудрого, 39, тел. НОМЕР_1 ) копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 25-27).
25.02.2026 року на виконання ухвали суду від 16.02.2026 року із Лубенської ДНК до суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Крім того, вказано, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не відкривалася, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не подавалися (а.с. 32-103).
09.03.2026 року на виконання ухвали суду від 16.02.2026 року від Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. надійшла копія спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 104-129).
16.03.2026 року позивач та її представник адвокат Чумарний А.І. у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подано заяву про проведення засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягають.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, натомість до суду подала заяву про визнання позову в повному обсязі та просила провести засідання без її участі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача по лінії матері ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.1999 року, виданим Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 6 від 15.04.1999 року (а.с. 10 зворот).
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.12.1953 року, виданим Наталівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 10, та ОСОБА_6 , згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 18.05.1982 року, виданим Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 9 (а.с. 09 зворот, 10).
ОСОБА_6 є матір`ю позивача ОСОБА_7 , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_5 , виданим 02.01.1974 року Наталівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 1 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 15.08.1992 року Наталівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с. 07 зворот).
Згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку НВ-5301132602025 від 11.07.2025 року, ОСОБА_3 мав у власності земельну ділянку 4,1902 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області (кадастровий номер – 5320882800:00:002:0578) (а.с. 13-18).
Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НВ-9934039262026, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: 5320882800:00:002:0578 становить 147555,88 грн (а.с. 19).
З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 330/02-28 від 06.10.2016 року, виданої Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_4 , 1926 року народження, та сином ОСОБА_5 , 1953 року народження (а.с. 12).
Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 , фактично вступили в управління спадковим майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 24.03.2016 року, виданим Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис про смерть № 3 від 24.03.2016 року (а.с. 11).
З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 331/02-28 від 06.10.2016 року, виданої Мар`янівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_2 , 1952 року народження, та зятем ОСОБА_8 , 1951 року народження (а.с. 12 зворот).
Згідно матеріалів спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняла її дочка ОСОБА_2 (а.с. 104-129).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 10.04.2023 року, виданим Гребінківським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про смерть № 124 (а.с. 11 зворот).
З довідки про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.1-09/48 від 28.04.2023 року, виданої старостою Мар`янівського старостинського округу Ігнатович Т., ОСОБА_5 на час смерті був зареєстрований сам за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).
За час свого життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 36-37).
Судом встановлено, що згідно відмови у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2026 року, яка видана державним нотаріусом Іщенко Г.К. Лубенської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал документу на спадкову земельну ділянку та тим, що видати свідоцтво про право на спадщину в цілій частині на ім`я позивача на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 немає правових підстав (а.с. 20). 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.
Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на нерухоме майно та право позивача на спадщину за законом та за заповітом таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , у порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 4,1902 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області, згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5301132602025 від 11.07.2025 року (кадастровий номер – 5320882800:00:002:0578). 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 26.03.2026 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2026 року. 

Суддя  	М. О. Вітківський