ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/3534/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., 

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Дніпро-Сіті-Естейт" 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024
(Суддя - Мартинюк С.В.)
на ухвалу попереднього судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Градолюкс")
(Суддя - Мартинюк С.В.)
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025
(Колегія суддів: Іванов О.Г. - головуючий, Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.)
у справі №904/3534/24
за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолюкс" арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін"
про визнання грошових вимог,

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою господарського суду від 10.09.2024 відкрито провадження у справі №904/3534/24 за заявою ПрАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" про визнання банкрутом ТОВ "Фаін". Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 27.02.2025. Призначено розпорядником майна боржника - ТОВ "Фаін" арбітражного керуючого Чичву О.С. Призначено попереднє засідання суду на 11.11.2024.
2. 10.09.2024 на офіційному веб-сайті Верховного Суду в мережі Інтернет Господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фаін", №74002.
3. 10.10.2024 до суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолюкс" арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 2 060 608,65 грн. та судового збору у розмірі 6 056,00 грн.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
4. Оскаржується ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24, якою визнано грошові вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолюкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" на суму:
- 1 черга - 6 056, 00 грн (витрати по сплаті судового збору);
- 4 черга - 2 060 608, 65 грн (заборгованість).
5. Оскаржується ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24, якою серед іншого визнано Товариство з обмеженої відповідальності "Градолюкс" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" у розмірі 6 056 грн. витрат на сплату судового збору - 1 черга, 2 060 608, 65 грн. основної заборгованості 4 черга.
6. Також оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025 якою ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (про визнання грошових вимог ТОВ "Градолюкс") у справі №904/3534/24 залишено без змін. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (за підсумками попереднього судового засідання, в частині вимог ТОВ "Градолюкс") у справі №904/3534/24- залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальність "Дніпро-Сіті-Естейт" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, ухвалу попереднього судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Градолюкс") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі №904/3534/24 та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолюкс" про визнання кредиторських вимог до боржника відмовити.
6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
6.1. Судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень були порушені норми процесуального права - ст. ст. 73, 79, 86, 236 ГПК України, ст. 45-47 КУзПБ, а також неправильно застосовані норми матеріального права, а саме: Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, яке діяло до 07.07.2018 та на дату складання виписки по рахунку в АТ «АЙБОКС БАНК» за № НОМЕР_1 , копію якої надано ТОВ «ГРАДОЛЮКС», втратила чинність. Одночасно, взагалі не застосовано вимоги пунктів 62-63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (в редакції, чинній на момент звернення заявника із грошовими вимогами до боржника) при наданні правової оцінки наданої заявником ТОВ «ГРАДОЛЮКС» копії виписки по рахунку в АТ «АЙБОКС БАНК» за № НОМЕР_1 .
6.2. При цьому, Скаржник вказує, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20 - щодо застосування підвищеного стандарту доказування кредиторських вимог, у справах про банкрутство в разі наявності мотивованих підстав щодо обґрунтованості кредиторських вимог. 
Відзиви
7. Від арбітражного керуючого Різника О.Ю. надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться аргументи щодо залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
8. Від розпорядника майна ТОВ "ФАІН" Арбітражного керуючого ЧИЧВИ ОЛЕГА СЕРГІЙОВИЧА надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться аргументи щодо задоволення касаційної скарги
Інші заяви та клопотання
9. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін виходячи з наступного.
11. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
В обґрунтування права на звернення із заявленими грошовими вимогами ліквідатор ТОВ "Градолюкс" посилається на те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2024 у справі №910/9136/18 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Градолюкс» (04071, місто Київ, вул. Олегівська, будинок 36, код 36127170) арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (свідоцтво №1939 від 08.01.2020).
У процесі витребування документів щодо господарської діяльності банкрута та аналізу руху коштів боржника, ліквідатором встановлено перерахування банкрутом коштів на користь відповідача у якості поворотної фінансової допомоги, яка не була повернута.
За рахунком ТОВ «Градолюкс» у АТ «Айбокс-Банк» встановлено у період із 13.12.2017 до 28.12.2017 на користь ТОВ «ФАІН» (відповідач) було надано безвідсоткову поворотну фінансову допомогу згідно договору №12-12/17пг від 12/12/2017 без ПДВ у загальному розмірі який не повернуто 2 060 608,65 грн.
Перерахунок відбувався наступним чином:
- 13.12.2017 перераховано 175 000,00 грн.;
- 14.12.2017 перераховано 917 320,65 грн.;
- 15.12.2017 перераховано 50 000,00 грн., 185 000,00 грн. та 69 000,00 грн.;
- 18.12.2017 перераховано 135 000,00 грн., які в цю ж дату повернуто позичальником;
- 18.12.2017 перераховано 278 288,00 грн., 156 897,70 грн., 204 102,30 грн.;
- 28.12.2017 перераховано 25 000,00 грн.
Отримані відповідачем кошти не було повернуто на рахунки ТОВ «Градолюкс», що встановлено із виписок за рахунками банкрута.
Ліквідатором на адресу ТОВ «ФАІН» направлено вимогу про повернення фінансової допомоги та про надання копії договору фінансової допомоги. ТОВ «ФАІН» не повернуло фінансову допомогу та не надало доказів про повернення фінансової допомоги раніше.
Ліквідатор дізнався про перелік рахунків банкрута із листа ГУ ДПС у м. Києві від 24.05.2024. У період із 28.05.2024 до 18.06.2024 ліквідатором отримувалися виписки із рахунків боржника в АТ «Айбокс Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Фортуна Банк» та АТ «Ощадбанк».
Після 29.04.2024 ліквідатор ознайомився із матеріалами справи банкрута та встановив обставини підтвердження ТОВ «Градолюкс» дебіторської заборгованості ТОВ «Фаін».
Зокрема, до відзиву ТОВ «Градолюкс» від 30.07.2018 за підписом колишнього керівника ОСОБА_1 , додано копію фінансового звіту та акт звіряння розрахунків із контрагентами. Згідно поданих документів підтверджено право вимоги до ТОВ «Фаін» за договором про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу згідно договору №12-12/17пг від 12/12/2017 у сумі 2 060 608,65 грн. ОСОБА_1 протиправно приховав первинні документи на дебіторську заборгованість та не забезпечив їх передачу ліквідаторам банкрута для унеможливлення повернення коштів дебіторської заборгованості боржника.
Фінансова допомога надавалася на користь ТОВ «ФАІН» у період коли у заявника ТОВ «Градолюкс» була наявна заборгованість.
Окремо ліквідатор ТОВ "ГРАДОЛЮКС" зазначає, що дії із повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору №12-12/17пг від 12/12/2017 не здійснювалися через непередачу колишнім керівництвом документів розпоряднику майна та ліквідатору, що дозволило б пред`явлення позову раніше.
Зокрема, ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2018 у справі №910/9136/18 порушено справу про банкрутство ТОВ «Градолюкс» та введено процедуру розпорядження майном боржника.
Постановою суду від 04.02.2019 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Колишнім керівником ТОВ «Градолюкс» не передано первинні документи товариства про дебіторську заборгованість чим ускладно процедуру стягнення коштів на користь боржника у процедурі банкрутства.
Арбітражними керуючими вчинялися заходи для примусового витребування інформації про господарські операції ТОВ «Градолюкс».
Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.10.2020 у справі №910/9136/18 клопотання розпорядника майна задоволено та витребувано виписки за рахунками боржника.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.08.2022 у справі №910/9136/18 клопотання ліквідатора задоволено та витребувано виписки за рахунками банкрута у АТ КБ «Приватбанк».
Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.04.2024 у справі №910/9136/18 задоволено заяву ліквідатора Коноплі А.М. про дострокове припинення повноважень ліквідатора та призначено ліквідатором позивача, який виявив підстави для позову після призначення та збору і аналізу отриманих документів. Зокрема, про обставини боргу відповідача ліквідатору стало відомо після отримання листа ДПС від 24.05.2024 та після отримання виписок із рахунків банкрута у період із 28.05.2024 до 18.06.2024.
В свою чергу боржником ТОВ "ФАІН" та розпорядником майна боржника заперечуються заявлені грошові вимоги.
В обґрунтування заявленої позиції розпорядник майна зазначає, що заявником на підтвердження своїх вимог не надано договору №12-12/17пг від 12.12.2017 та заявлені вимог не є обґрунтованими належними доказами з боку заявника.
Окремо арбітражний керуючий Чичва О.С. вказує, що відповідно до Акту № 4 інвентаризації розрахунків ТОВ "ФАІН" з дебіторами і кредиторами від 15.10.2024 за даними бухгалтерського обліку відсутня інформація про наявність кредиторської заборгованості у ТОВ «ФАІН» перед ТОВ «Градолюкс».
13. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
14. Суди попередніх інстанцій на підставі дослідження зібраних доказів у справі виснували про те, що на підтвердження своїх вимог, ліквідатором ТОВ "ГРАДОЛЮКС" було надано до суду копію виписки з розрахункового рахунку ТОВ "ГРАДОЛЮКС", відповідно до якої кредитором було перераховано грошові кошти на рахунок ТОВ "ФАІН" з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги за договором №12-12/17пг від 12.12.2017. При цьому, боржником не надано доказів, які б спростовували факт надання грошових коштів з боку ТОВ "ГРАДОЛЮКС", а також не надано доказів, які б підтверджували повернення з боку ТОВ "ФАІН" грошових коштів на рахунок кредитора.
15. Також в оскаржуваних судових рішеннях міститься висновок про те, що за відсутності тексту договору про надання поворотної фінансової допомоги, виписки по рахунках боржника в банках є належними доказами укладення відповідних договорів.
16. За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
17. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45- 47 КУзПБ.
18. Згідно з абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
19. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна (абзац сьомий частини другої статті 45 КУзПБ).
20. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду (абзац другий частини шостої статті 45 КУзПБ).
21. У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абзац перший частини другої статті 47 КУзПБ).
22. Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, у відповідності до наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
23. Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 916/4644/15; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 30.11.2023 у справі №910/2423/23, від 01.02.2024 у справі № 910/3835/22, від 29.02.2024 у справі №908/2586/22 та багатьох інших).
24. Судами попередніх інстанцій досліджено зібрані докази у справі та встановлено те, що на підтвердження своїх вимог, ліквідатором ТОВ "ГРАДОЛЮКС" було надано до суду копію виписки з розрахункового рахунку ТОВ "ГРАДОЛЮКС", відповідно до якої кредитором було перераховано грошові кошти на рахунок ТОВ "ФАІН" з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги за договором №12-12/17пг від 12.12.2017.
25. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що боржником не надано доказів, які б спростовували факт надання грошових коштів з боку ТОВ "ГРАДОЛЮКС", а також не надано доказів, які б підтверджували повернення з боку ТОВ "ФАІН" грошових коштів на рахунок кредитора.
26. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, який викладений в оскаржуваних судових рішеннях, про те, що є обґрунтованою заява про визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолюкс", яка подана до господарського суду в межах строку, визначеного приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.
27. Наведене свідчить, що при постановленні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, ухвали попереднього судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Градолюкс") та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 904/3534/24 було правильно застосовано положення ст. ст. 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства.
28. Доводи та аргументи касаційної скарги спростовуються тим, що оскаржувані судові рішення були постановлені з правильним застосуванням положень ст. 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, а також приписами ст. 300 ГПК України у яких визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
29. Відповідно до положень ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
30. З урахуванням тих обставин, що при постановленні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, ухвали попереднього судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Градолюкс") та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 904/3534/24 було правильно застосовано положення ст. ст. 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення та залишення без змін оскаржуваних судових рішень.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Дніпро-Сіті-Естейт" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, ухвалу попереднього судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Градолюкс") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 904/3534/24 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков
Судді   В.І. Картере
К.М. Огороднік