Справа № 613/1636/25
Провадження № 2/643/2475/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
26.02.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участі секретаря судового засідання Глушка С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі представника через систему «Електронний суд» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-10221751 від 12.11.2023 у розмірі 38 412,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладено договір кредитної лінії №00-10221751 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора – https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процес ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто ввів свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Таким чином, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договору перевірило не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме приналежність платіжної картки позичальнику. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без верифікації, без здійснення входу на сайт товариства, отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.
У вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 6250,00 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
12.11.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» ініціювало переказ коштів згідно з договором №00-10221751 від 12.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку №5168-75ХХ-ХХХХ-3619. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 09.09.2024 з відміткою «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» та додатком до нього.
Всупереч умов договору №00-10221751 від 12.11.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 38 412,50 грн, яка складається з наступного: 6562,50 грн – заборгованість по кредиту; 31 850,00 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
22.01.2024 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10221751 від 12.11.2023. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 162,50 грн.
16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно з умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10221751 від 12.11.2023. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38 412,50 грн.
Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось.
Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 17.09.2025 матеріали цивільної справи направлені за територіальною підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова.
Ухвалою судді від 02.12.2025 позовну заяву залишено без руху.
04.12.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою судді від 08.12.2025 позовну заяву повторно залишено без руху.
10.12.2025 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою судді від 15.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та відзив на позов суду не подав.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
12.11.2023 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту електронний підписом з використанням одноразового ідентифікатора «14496» (а.с.33-34).
12.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-10221751 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с.13-17).
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1 договору).
Сума кредитного ліміту (сума кредиту) складає 6250,00 грн. Тип кредиту – кредитна лінія (п. 1.2 договору).
Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) – 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.07.2024 (п. 1.3 договору).
Відповідно до п. 1. 4 договору тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного п. 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки – у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором). Знижена процентна ставка становить 0,28% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п. 1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 цього договору. У разі здійснення позичальником платежу не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п. 1.3.1 даного договору, до позичальника, як учасника програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (знижена процентна ставка) на стандартну процентну ставку, яка зазначена у п. 1.4.2 даного договору. У випадку невиконання позичальником умов для отримання від кредитодавця індивідуальної знижки (застосування зниженої процентної ставки) користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.4.1 договору.
Згідно з п. 1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 312,50 грн.
П. 2.8 договору передбачено, що сума кредиту 6250,00 грн перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки № НОМЕР_1 ). Дата надання кредиту – 12.11.2023.
Позивачем надано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», не підписані відповідачем (а.с.18-32).
Згідно з довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено одноразовим ідентифікатором «69660» 12.11.2023 (а.с.35).
Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за вих.№204/09 від 09.09.2024 було успішно проведено транзакцію з перерахування коштів у сумі 6250,00 грн 12.11.2023 на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (п.3817) (а.с.36-39).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», станом на 22.01.2024 заборгованість відповідача складає 19 162,50 грн, з яких: 6250,00 грн – сума заборгованості за основним боргом; 12 600,00 грн – сума заборгованості за нарахованими відсотками; 312,50 грн – сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с.44).
Пунктом 4.2.5 договору №00-10221751 від 12.11.2023 визначено, що кредитодавець має право відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм ЦК України без згоди позичальника.
22.01.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено договір факторингу №22-01/2024, згідно з яким клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.46-53).
Відповідно до акту-приймання передачі до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 клієнт ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передав, а фактор ТОВ «Макс Кредит» прийняв реєстр боржників клієнта від 22.01.2024, складений за формою згідно з додатком №1 до договору, у кількості боржників 18 598 осіб, загальна сума заборгованості 139 691 609,01 грн (а.с.54).
Згідно з реєстром боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 19 162,50 грн, з яких: 6562,50 грн – залишок заборгованості по тілу кредиту; 12 600,00 грн – залишок заборгованості по відсоткам (зворот а.с.55-а.с.57).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Макс Кредит, заборгованість відповідача станом на 16.08.2024 становить 38 412,50 грн, з яких 6250,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 31 850,00 грн – сума заборгованості за нарахованими процентами; 312,50 грн – сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с.45).
16.08.2024 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.58-66).
Пунктом 3.1 договору факторингу передбачено, що фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 931 693,32 грн без ПДВ на банківський рахунок клієнта протягом семи банківських робочих днів від дати підписання договору.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 клієнт ТОВ «Макс Кредит» передав, а фактор «ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв реєстр боржників від 16.08.2024, складений за формою згідно з додатком №1 до договору, у кількості боржників 9192 осіб, загальна сума заборгованості 137 609 617,75 грн (а.с.67).
Згідно з реєстром боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 38 412,50 грн, з яких 6562,50 грн – залишок заборгованості по тілу кредиту; 31 850,00 грн – залишок заборгованості по відсоткам (а.с.68-69).
Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором №00-10221751 станом на 25.12.2024 заборгованість відповідача складає 38 412,50 грн, з яких 6562,50 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 31 850,00 грн – прострочена заборгованість за процентами (а.с.43).
Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» договору №00-10221751 від 12.11.2023. У пункті 8 «Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором «69660», а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом.
Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли права вимоги за кредитним договором №00-10221751 від 12.11.2023 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з п. 1.4 кредитного договору стандартна процентна ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожний день користування кредитом; знижена процентна ставка становить 0,28% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрання чинності 24.12.2023) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частинами четвертою – шостою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Згідно з п. 17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено , що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, з урахуванням чинного законодавства за договором №00-10221751 від 12.11.2023 денна процентна ставка встановлюється з 24.12.2023 до 22.04.2024 у розмірі 2,50%, з 23.04.2024 до по 27.05.2024 у розмірі 1,5%.
Так, стягненню підлягають проценти за користування кредитом у загальній сумі 24 656,25 грн, з яких за період з 12.11.2023 по 11.12.2023 у сумі 525,00 грн (30 днів х (6250,00 грн*0,28%); з 12.12.2023 по 23.12.2023 у сумі 2100,00 грн (12 днів х (6250,00 грн*2,8%); з 24.12.2023 по 22.04.2024 у сумі 18 750,00 (120 днів х (6250,00 грн*2,5%), з 23.04.2024 по 27.05.2024 у сумі 3281,25 грн (35 днів х (6250,00 грн *1,5%).
З детального розрахунку заборгованості за договором №00-10221751 від 12.11.2023 вбачається, що відповідачу була нарахована комісія у сумі 312,50 грн, яка була включена до складу заборгованості за тілом кредиту.
Нарахування комісії за надання кредиту за договором встановлено п. 1.5 договору. При цьому, в умовах договору не зазначено, за які саме послуги відповідачу встановлена комісія (за отримання, обслуговування, чи повернення кредиту), порядок її нарахування та розмір.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.
За таких обставин нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 312,50 грн є незаконним та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №00-10221751 від 12.11.2023 в сумі 30 906,25 грн, з яких: 6250,00 – заборгованість за кредитом; 24 656,25 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1949,03 грн.
Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», предметом договору є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1) (а.с.70-71).
Відповідно до додаткової угоди №12 від 22.11.2024 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС» зокрема за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.72-73).
Суду надано Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000,00 грн (а.с.74).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
У відповідності до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 5632,12 грн. 
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість в сумі 30 906,25 грн, з яких: 6250,00 – заборгованість за кредитом; 24 656,25 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у сумі 1949,03 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5632,12 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя О. М. Тимош