ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 лютого 2026 року 	Справа № 280/10701/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України (далі – третя особа), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20.10.2022 по 01.05.2024, у розмірі збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням: перебування у полоні; перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20.10.2022 по 01.05.2024, у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням: перебування у полоні; перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з довідкою перебував у місцях несвободи в період з 20 жовтня 2022 року по 11 листопада 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.08.2024 травма, отримана під час мого перебування у полоні, пов`язана із захистом Батьківщини. Вказує, що після звільнення з полону перебував на лікуванні (в тому числі закордоном) у зв`язку із захворюванням у період з 11 листопада 2022 року по 09 квітня 2024 року, після чого займався оформленням інвалідності, за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією я визнаний особою із інвалідністю 2 групи. Позивач вважає, що має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн за періоди стаціонарного лікування з 20.10.2022 по 01.05.2024. Наголошує, що нарахування та виплата додаткової грошової винагороди за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні, пов`язаному з наслідками бойової травми одержаної під час захисту Батьківщини, здійснювалось не в повному розмірі, та не відповідає розміру місячної виплати додаткової грошової винагороди, яка повинна розраховуватись пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.
Ухвалою суду від 18.12.2025 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.
Ухвалою судді від 23.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
05 січня 2026 року від представника третьої особи до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення (вх. №281), у яких посилається на приписи ст. 1, ч. 2 ст. 1-2, ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та підкреслює, що згідно з інформацію вказаної позивачем, він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , отже питання щодо його грошового забезпечення відноситься до компетенції згаданої військової частини. Наголошує, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки. З огляду на викладене, просить врахувати дане пояснення при розгляді справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відповідач позов не визнав, 09.01.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надав відзив (вх. №1549), у якому пояснює, що аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі до 100000 грн: період дії воєнного стану; безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність наказу командира. Вказує, що позивач відповідно до п.14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» не звертався стосовно виплат та компенсацій до свого безпосереднього начальника, відповідних рапортів не подавав, документів не надавав. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджене наказом МОУ 14.08.2008 № 402 передбачає, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Крім того, на думку відповідача, для призначення додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 11.11.2022 по 01.05.2024 солдат ОСОБА_1 повинен був надати до ВЧ НОМЕР_2 (довідку) ВЛК про те, що поранення (контузії, травми, каліцтва, захворювання), пов`язані із захистом Батьківщини, однак довідка ВЛК до ВЧ НОМЕР_1 не надавалась. При вивчені матеріалів справи наявні медичні документи закладу охорони здоров`я на іноземній мові для всебічного огляду потрібно переклад сертифікованого перекладача на українську мову. Враховуючи вищевикладене, вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку ВЧ НОМЕР_1 стосовно позивача не допущено, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 09.05.2022. Позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, про що свідчить відповідна довідка ВЧ НОМЕР_1 №11137 від 15.09.2024.
20.10.2022 приблизно о 15 год. 30 хв. Під час бойових дій поблизу населеного пункту Андріївка Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації, солдат ОСОБА_1 потрапив у полон, де отримав травмування, що підтверджується довідкою про обставини травми від 08.07.2024 №8362, виданою ВЧ НОМЕР_1 . Зі змісту вказаної довідки також вбачається, що позивач був у засобах захисту (бронежилеті, шоломі), під впливом наркотичних речовин та в стані алкогольного сп`яніння не перебував, адміністративного та кримінального правопорушення не вчиняв, не є наслідком навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень. Травмування військовослужбовцем отримано під час бойових дій (перебування в полоні) із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.
При цьому, у довідці ВЛК від 14.08.2024 №13441/1 Військовою частиною НОМЕР_3 зазначено - травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як тяжка.
Згідно з довідкою ДП «Український національний центр розбудови миру» від 12.11.2022 №7066-22 позивач перебував у полоні та був звільнений 11 листопада 2022 року.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.10.2024 №296 позивача виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 14.10.2024, на підставі підпункту «д» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» — у запас, у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Позивач вважає, що за період проходження лікування позивачу внаслідок отримання тяжкої трави, пов`язаної із захистом Батьківщини, в тому числі і стаціонарно, за період з 20.10.2022 по 01.05.2024, відповідачем не проводилось нарахування та виплата йому грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 еквівалентно 100000 грн на місяць, з розрахунку за кожний день лікування.
17.01.2025 представник позивача звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із адвокатським запитом з проханням, зокрема надати інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення позивача, з вказівкою розміру посадового окладу, окладу за званням та інших видів надбавок, доплат та премій за весь період служби у військовій частині, з розрахунком помісячно.
Зі змісту листа-відповіді відповідача №1/81 від 26.01.2025 вбачається, що відповідний пакет документів на виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, від солдата ОСОБА_1 в період проходження військової служби з 09.05.2022 по 14.10.2024, до командування ВЧ НОМЕР_1 не надходив.
Не погодившись із позицією відповідача щодо виплати йому додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 грн, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2 - 4 цієї статті Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до п. 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168.
Відповідно до п.1 постанови №168 від 28.02.2022 (в редакції від 18.10.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із абз.4-6 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 18.10.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).
В силу п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 16.04.2024) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із абз.3-5 п.1-2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 16.04.2024) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у полоні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Отже, додаткова винагорода передбачена постановою № 168 є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, зокрема під час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини, або перебування у полоні.
З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2022, перебуваючи поблизу населеного пункту Андріївка Донецької області у складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 , позивач під час виконання бойового завдання потрапив у полон, де отримав бойове травмування: Перелом нижньої третини лівої великогомілкової кістки. Закрита травма лівого плечового суглоба — розтин суглобової губи лівого плечового суглобу. Викривлення носової перегородки, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Згідно з наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як тяжка.
Постановою ВЛК №13441/1 від 14.08.2024 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.
При цьому, судом також встановлено та вбачається з матеріалів справи, у період з 20.10.2022 по 10.11.2022 ОСОБА_1 перебував у полоні, а також внаслідок поранення (отриманої у полоні травми), перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 11.11.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 18.01.2023, з 18.01.2023 по 25.01.2023, з 25.01.2023 по 15.02.2023, 29.08.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 22.09.2023, з 22.09.2023 по 03.10.2023, з 03.10.2023 по 17.10.2023, з 17.10.2023 по 13.11.2023.
Таким чином, наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Разом із цим, зі змісту довідки ВЧ НОМЕР_1 від 25.12.2025 №1/1877 вбачається, що позивачу були здійснені нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 за період з 17.10.2022 по 31.10.2022, 15 днів – 48387,10 грн – додаткова винагорода із розрахунку з розрахунку 100000,00 грн.
Однак, за періоди перебування позивача у полоні з 01.11.2022 по 10.11.2022 та на стаціонарному лікуванні для лікування після тяжкої травми з 11.11.2022 по 15.02.2023, з 29.08.2023 по 13.11.2023 відповідач не обґрунтував, з яких підстав позивачу не було нараховано та не було виплачено додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок отриманого ним поранення.
З урахуванням наведеного суд зазначає, що наявними у справі доказами підтверджено право ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн відповідно до Порядку № 168 у період з 01.11.2022 по 15.02.2023, з 29.08.2023 по 13.11.2023 у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування у полоні та на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманням тяжкого поранення (травми) за висновком військово-лікарської комісії.
Щодо наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у розмірі до 100000 гривень за період з 16.02.2023 по 28.08.2023 та з 14.11.2023 по 01.05.2024, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд наголошує, що з медичних документів закладу охорони здоров`я на іноземній мові не можливо встановити початок періоду стаціонарного лікування, закінчення і його тривалість. Відповідного перекладу вказаних документів позивачем суду не надано.
Доказів перебування у цей період у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії суду також не надано та матеріали справи не містять.
Відтак відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за спірний період з 16.02.2023 по 28.08.2023 та з 14.11.2023 по 01.05.2024, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.
Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.
Керуючись ст. ст. 241, 243-246, 250 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6, код ЄДРПОУ 00034022) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн, у періоди з 01.11.2022 по 15.02.2023, з 29.08.2023 по 13.11.2023 пропорційно дням перебування у полоні та на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкої травми у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн у періоди перебування у полоні з 01.11.2022 по 10.11.2022 та на стаціонарному лікуванні для лікування після тяжкої травми з 11.11.2022 по 15.02.2023, з 29.08.2023 по 13.11.2023 пропорційно дням перебування у полоні та на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В решті позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак