ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 31 березня 2026 року 	Справа № 903/1151/25	

за позовом  Приватного акціонерного товариства “ЗЕРНОПРОДУКТ МХП”
до відповідача: Приватного акціонерного товариства “Волинська фондова компанія”
про стягнення 547494грн 03коп
Суддя Шум М.С.
Секретар судового засідання Сосновська Ю.П.
Представники сторін:
від позивача: Сєркова С.Г.
від відповідача: Дзюрило А.Р.

встановив: позивач – ПрАТ “ЗЕРНОПРОДУКТ МХП” звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ “Волинська фондова компанія” (відповідача) 547494грн 03коп штрафу. Також просить стягнути з відповідача 6569грн 93коп витрат по сплаті судового збору.
19.12.2025  суддею Господарського суду Волинської області Слободян О.Г. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 14.01.2026 справу №903/1151/25 за позовом Приватного акціонерного товариства “ЗЕРНОПРОДУКТ МХП” до Приватного акціонерного товариства “Волинська фондова компанія” про стягнення 547494грн 03коп. суддею Шумом М.С. прийнято до свого провадження.
На адресу суду від Приватного акціонерного товариства “Волинська фондова компанія” надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позову відмовити повністю, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та з метою надання роз`яснень щодо технічних питань щодо якості поставленого розкидача органічних добрив Tytan 24 із серійним номером SU1100019P1000123 викликати в суд спеціаліста - Стречена Сергія Омеляновича інженера з впровадження нової техніки й технологій ПрАТ «ВФК» (адреса для повідомлення про виклик 43023, м. Луцьк, вул. Мирослава Скорика, 16,).
20.01.2026 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства “ЗЕРНОПРОДУКТ МХП” надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.
Ухвалою від 26.01.2026 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 903/1151/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено  на 05 березня 2026 року на 14:30 год. та викликано в судове засідання, що відбудеться 05.03.2026 об 14.30 год спеціаліста - Стречена Сергія Омеляновича інженера з впровадження нової техніки й технологій ПрАТ «ВФК» (адреса для повідомлення про виклик 43023, м. Луцьк, вул. Мирослава Скорика, 16, тел. 050-378-28-28)
28.01.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи ордер про надання правничої допомоги серії АС №1168617.
02.02.2025 на адресу суду від представника Приватного акціонерного товариства “ЗЕРНОПРОДУКТ МХП” надійшли додаткові пояснення у справі.
11.02.2026 на адресу суду від представника Приватного акціонерного товариства “Волинська фондова компанія” надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою суду від 02.03.2026 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції.
04.03.2026 на адресу суду від представника Приватного акціонерного товариства “Волинська фондова компанія” надійшло клопотання про розгляд справи 05.03.2026 за відсутності спеціаліста - ОСОБА_1 інженера з впровадження нової техніки й технологій ПрАТ «ВФК»
Протокольною ухвалою від 05.03.2026 суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 31.03.2026 на 10:20 год.
Представник позивача в судовому засіданні 31.03.2026 просив суд заявлені позовні вимоги задоволити, оскільки відповідачем порушено строки поставки коректно налаштованого Товару з відповідними супровідними документами більше ніж на 11 календарних місяців, а тому ним має бути сплачений штраф згідно з п.6.4 Договору за неналежне виконання зобов`язань зі строком їх виконання, що перевищує 15 календарних днів.
Представник відповідача в судовому засіданні 31.03.2026 зазначив, що ПрАТ “Волинська фондова компанія” належним чином виконало свої зобов`язання щодо поставки Товару належної якості та комплектації, а тому позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 547 494,03 грн є безпідставними та не підлягають до задоволення.
В судовому засіданні 31.03.2026 представники сторін підтримали позиції, викладені відповідно у позові, відзиві та у відповіді на відзив . 
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). 
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -
встановив:
Між ПрАТ “Волинська фондова компанія” (відповідач) та ПрАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» (позивач) було укладено Договір поставки № БА 16/09/2024 від 16.09.2024.
У відповідності до п.1.1. Договору Контрагент зобов`язався у встановлені строки, передати у власність ПАТ "МХП" для подальшого використання в господарській діяльності товар, зазначений у Додатку №2 до Договору, а ПАТ "МХП" прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар.
Пунктом 1.2. Договору передбачено, що невід`ємними частинами Договору, які визначають зобов`язання Сторін та регулюють його окремі положення є:
1.2.1. Додаток №1 - "Умови, застосовні для договорів, укладених між МХП та Контрагентами, в яких МХП виступає платником за виконані Контрагентом зобов`язання в редакції від 01.10.2022 року" і які є обов`язкові до виконання сторонами Договору.
1.2.2. Додаток № 2, який визначає предмет Договору та його характеристики, вимоги до Товару та поставки, строки поставки, порядок приймання та оплати товару.
1.2.3. "Специфікації", що містять найменування, вартість, кількість, одиницю виміру, термін, умови та місце поставки, та інше.
1.2.4. "Технічне завдання/Технічні параметри", які містять додаткові вимоги щодо товару або умови його поставки, приймання-передачі, монтажу.
Відповідно до п.4.3.1 Договору контрагент зобов`язаний передати МХП замовлений товар належної якості, в обумовленій сторонами кількості, асортименті та строки.
Згідно з підписаною сторонами Специфікацією №1 від 17.09.2024 сторони погодили строк поставки Товару - універсального розкидача органічних добрив TYTAN виробництва UNIA group до ПрАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» до 24.09.2024. 
На виконання договірних умов ПрАТ «ВФК» в обумовлений строк здійснило поставку Товару до визначеного Специфікацією №1 місця поставки, а саме: до с.Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області. 
Поставка товару підтверджується товарно транспортною накладною від 24.09.2025 №МАН00002120 та актом прийому передачі вантажу від 24.09.2025.
Факт поставки також було визнано Позивачем у надісланому ним листі 01.10.2024 б/н «Про відмову від поставки розкидачів органічних добрив".
Листом від 01.10.2024 Позивач повідомив про відмову від товару згідно з Специфікацією №1 у зв`язку з виявленням 27.09.2024 під час введення в експлуатацію на полі підприємства Філія ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» конструктивних недоліків машини, а саме: підтікання мастила з редуктора, зношення зірочок транспортера, люфт хрестовин.
Відповідач твердження позивача про конструктивні недоліки спростовує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підтверджується жодними технічними обґрунтуваннями чи висновками заводу- виробника .
Зазначає, що виявленні Позивачем недоліки не є конструктивними, а Відповідач неодноразово повідомляв Позивача, зокрема в комерційному листуванні 2024-2025 рр, листом від 05.03.2025 №93, відповіддю на претензію №366 від « 10» жовтня 2025.
Положення ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Суд встановив, що цивільні права та обов`язки виникли між ПрАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» та Приватним акціонерним товариством "ВОЛИНСЬКА ФОНДОВА КОМПАНІЯ" на підставі договору поставки № БА 16/09/2024 від 16.09.2024. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний не був.
Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з положеннями статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. 
Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п.5.1 Додатку 2 до Договору приймання Товару по якості та кількості здійснюється відповідно до супровідних документів на Товар за місцем. Уповноважений представник МХП повинен перевірити Товар в момент його приймання, але не пізніше 5 робочих моменту поставки (за виключенням скритих дефектів).
Згідно з п.5.2. Додатку 2 до Договору у випадку встановлення при прийманні Товару невідповідності поставленого Товару по кількості/якості супровідним документам, МХП призупиняє приймання Товару та повідомляє про це представника Контрагента. Повідомлення направлено будь-яким оперативним засобом представнику Контрагента по факсу (при наявності), листом, телефонограмою, телеграмою чи по e-mail, які зазначені в розділі реквізити та місцезнаходження Сторін в Договорі. Контрагент календарних днів з моменту повідомлення направляє свого представника до МХП для складання Акта про невідповідність Товару по кількості або якості. У разі неявки представника Контрагента у зазначений строк відмови від підписання Акту, МХП має право скласти Акт без участі представника Контрагента із залученням представників компетентної незалежної організації включаючи Торгово-промислову палату України.
В матеріалах справи відсутні докази, що Позивачем зафіксовано недоліки, виявлені при прийманні Товару, Акті про невідповідність Товару по кількості або якості. Невідповідність поставленого Товару по кількості/якості супровідним документам встановлено не було.
Листами від 05.03.2025 №93 та від 15.09.2025 №339 підтверджується, що відповідач неодноразово звертався до Позивача з проханням підписати видаткову накладн, водночас, Позивач підписав видаткову накладну лише через рік після фактичної поставки - 04.09.2025.
Відповідно до п. 2.2. Договору у разі виконання Контрагентом зобов`язань з порушенням вимог договору МХП має право:
2.2.1. за умови істотного порушення зобов`язання (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) не оплачувати його та відмовитися від прийняття такого зобов`язання в цілому;
2.2.2. вимагати виконання зобов`язання у відповідності до умов Договору у погоджений Сторонами строк або за відсутності його погодження у строк, що не перевищує 7 календарних днів з дати відмови МХП від прийняття зобов`язання від Контрагента;
2.2.3. виправити недоліки у виконаному неналежним чином зобов`язанні (стосується виключно робіт та /або надання послуг) самостійно або за допомогою третіх осіб із обов`язковим зменшенням плати, належно\ї Контрагенту, на суму понесених МХП витрат на усунення недоліків. Інші умови прийняття зобов`язання із недоліками можуть бути встановлені у Додатках до Договору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
Суд звертає увагу, що Договір поставки № БА 16/09/2024 від 16.09.2024 передбачає механізм приймання товару при поставці і механізм який має застосовуватися у випадку порушення зобов`язань Контрагентом щодо поставки товару з недоліками. І цей механізм передбачає, що ПрАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» має право відмовитися від прийняття такого зобов`язання в цілому, тільки у випадку виявлення недоліків у товарі, які не можна усунути, недоліків усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення, водночас, доказів про те, що такі недоліки наявні у товарі на момент його поставки суду Позивачем не надано .
Крім того судом встановлено, що у листі заводу-виробника розкидача органічних добрив Unia Tytan 24 – компанією Unia group (Республіка Польща) вказано, що недоліки не є конструктивними та ніяк не впливають на роботу розкидача. (Лист компанії Unia group від 08.01.2026 ) та завод- виробник зазначає, що в жовтні 2024 року сервісний інженер Unia group відвідав ПрАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» з метою огляду машини і підтвердив, що розкидач Tytan 24 із серійним номером SU1100019P1000123 знаходиться в належному робочому стані, а заявлені проблеми не є гарантійним випадком
Відтак, поставка Товару була здійснена Відповідачем з дотримання визначеного сторонами строку. Всі характеристики Товару відповідають додатку №4 до Договору поставки № БА 16/09/2024 від 16.09.2024 та Специфікації №1 від 17.09.2024.
Враховуючи вище викладені обставини справи та наданні сторонами докази суд дійшов висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів відповідно до ГПК України, та не спростував подані докази відповідача.
Крім того, матеріали справи не містять інформації, що договір поставки визнався у судовому поряду недійсним або був розірваним, а матеріали справи не містять іншого договору поставки, крім договору поставки № БА 16/09/2024 від 16.09.2024.
Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (частина третя статті 510 ЦК України).
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
В даному випадку, тягар доведення належного виконання позивачем свого обов`язку за Договором, а так само обставин, які перешкоджали виконанню цього обов`язку, несе позивач.
Однак, вище встановлені обставини позивачем не спростовано.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України, встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Враховуючи вищевикладені обставини справи суд дійшов висновку, про відмову в позові.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд у задоволенні позову відмовив, у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору покладаються на позивача у повному розмірі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-
вирішив:
в позові - відмовити 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду

Повний текст рішення складено
09.04.2026

Суддя Микола ШУМ