ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 р.         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Романюка В. Я. на постанову судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 січня 2026 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД1 № 176039 від 12.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.09.2025 року, о 21:56 годині керував транспортним засобом – мопедом марки «HUSGVARNA SVARTPILEN 125», модель KTM AG, без номерних знаків, по вулиці Довбуша, 7 в смт. Кострижівка Чернівецького району Чернівецької області у стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 – адвокатом Романюком В. Я. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову судді, якою притягнуто до адміністративної відповідальності його підзахисного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване

ЄУНСС: 716/2042/25 Головуючий у І інстанції: Вайновська О. Є.
Номер провадження: 33/822/47/26 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.
судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
Зазначає, що його довіритель вину не визнає, оскільки останній, хоч і перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте не керував транспортним засобом, а йшов пішки і котив мопед поряд з собою, в той час коли на нього було здійснено наїзд автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .
Стверджує, що районним судом не взято до уваги покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали на те, що ОСОБА_1 , після вживання з ними спиртних напоїв, не керував мопедом, а штовхав його. 
Звертає увагу суду на те, що свідок ОСОБА_5 , яка зазначала, що бачила ОСОБА_1 за кермом мопеда, не з`явилась в судове засідання для підтвердження своїх письмових показів. 
Апелює, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД1 № 176039 складений з порушенням норм процесуального права, а саме: під час оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , останній не мав можливості скористатися правовою допомогою адвоката. Окрім цього, вважає, що протокол був складений з порушенням визначених законодавством строків.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Романюк В. Я. не з`явився, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що на підставі вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД1 № 176039 від 12.11.2025 року (а. с. 1); протокол допиту свідка ОСОБА_2 (а. с. 31-34); протокол допиту свідка ОСОБА_5 (а. с. 52-54); 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).
Положеннями п. 1. 5 ПДР України встановлено, що водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
Отже, факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.
Огляд на стан сп`яніння законодавство пов`язує виключно з фактом зупинки транспортного засобу. Знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху, не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких доказів, які б вказували на те, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , до суду надано не було.
Також, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 06.09.2025 року, о 21:56 годині керував транспортним засобом – мопедом марки «HUSGVARNA SVARTPILEN 125», модель KTM AG, без номерних знаків, по вулиці Довбуша, 7 в смт. Кострижівка Чернівецького району Чернівецької області, на великій швидкості назустріч транспортному засобу – автомобілю «ВАЗ 2108», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 після чого почав змінювати напрямок руху в бік смуги для руху автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.
Однак, вказані пояснення не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вказані свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, що узгоджується із правовою позицією ВС КАС у Постанові від 27.06.2019 р. № 560/751/17.
Окрім цього, суд зазначає, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають критичній оцінці, оскільки вказані свідки не були присутніми в момент ДТП, і їм не може бути достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 не керував мопедом в момент ДТП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 06.09.2025 року, о 21:56 годині транспортним засобом марки «HUSGVARNA SVARTPILEN 125», модель KTM AG, без номерних знаків в смт. Кострижівка, вул. Довбуша, 7.
Відеозаписи або покази свідків, які б містили момент руху або зупинки вищевказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. 
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, а тому він не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Романюка В. Я., задовольнити.
Постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду    В. П. Давній