ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/1366/25(916/520/22) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г., 
представників учасників справи:
ЦДАКА ФАНДЗ С.К.А. (TZEDAKAH FUNDS S.C.A.) корпоративне товариство з обмеженою відповідальністю - Чесебієв А.П.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Термінал" - не з`явився, 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Оіл" - Архіпов О.Ю.,
ОСОБА_1 - не з`явився,
ОСОБА_2 - не з`явився,
Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича - не з`явився,
Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Деделюк Світлани Юріївни - не з`явився,
Нолпер Холдінгз Лімітед (Nolper Holdings Limited) - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ЦДАКА ФАНДЗ С.К.А. (TZEDAKAH FUNDS S.C.A.) корпоративне товариство з обмеженою відповідальністю
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 (колегія суддів у складі: Аленін О.Ю. - головуючий, Принцевська Н.М., Філінюк І.Г.) 
та ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 (суддя Грабован Л.І.)
у справі №916/1366/25(916/520/22)
за позовом ЦДАКА ФАНДЗ С.К.А. (TZEDAKAH FUNDS S.C.A.) корпоративне товариство з обмеженою відповідальністю 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Термінал"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Оіл"; 3) ОСОБА_1 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 ; 2) Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича; 3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деделюк Світлани Юріївни; 4) Нолпер Холдінгз Лімітед (Nolper Holdings Limited) 
про визнання договору купівлі-продажу від 19.04.2021 недійсним
в межах справи №916/1366/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Октан"
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Термінал",
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позовних вимог та хід розгляду справи 
1. У березні 2022 року ЦДАКА ФАНДЗ С.К.А. (TZEDAKAH FUNDS S.C.A.) корпоративне товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Корпоративне товариство) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Термінал" (далі - ТОВ "Рені-Термінал"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені-Оіл" (далі - ТОВ "Рені-Оіл") та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), в якому просило суд:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу по перевалці наливних вантажів (масел) загальною площею 245,8 кв.м, укладений 19.04.2021 між ТОВ "Рені-Термінал" та ТОВ "Рені-Оіл", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк Світланою Юріївною за реєстровим №323;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 41563734 про право власності ТОВ "Рені-Оіл" на це майно, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деделюк Світлани Юріївни, індексний номер 57717041 від 19.04.2021;
- визнати недійсним договір іпотеки цього майна, укладений 18.02.2022 між ТОВ "Рені-Оіл" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем за реєстровим номером 457;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про вказану іпотеку №46784249, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, індексний номер 63548797 від 18.02.2022;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 46784368, індексний номер 63549018 від 18.02.2022 щодо реєстрації заборони на відчуження зазначеного вище майна.
2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 відмовлено в задоволенні позову в частині вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу по перевалці наливних вантажів (масел), загальною площею 245,8 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188/В-1, укладеного 19.04.2021 між ТОВ "Рені-Термінал" та ТОВ "Рені-Оіл", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. за реєстровим №323; відмовлено у задоволенні позову в частині вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності №41563734, внесеного на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57717041 від 19.04.2021 щодо реєстрації права власності за ТОВ "Рені-Оіл" на комплекс по перевалці наливних вантажів (масел), загальною площею 245,8 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188/В-1. В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрито.
3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 залишено без змін.
4. Постановою Верховного Суду від 03.04.2024 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 у справі №916/520/22 в частині позовної вимоги про скасування запису про реєстрацію права власності за ТОВ "Рені-Оіл" змінено та викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, а в решті - залишено без змін. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.04.2021 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
5. 08.11.2024 представником ТОВ "Рені-Оіл" подано заяву в якій міститься попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які останнє понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи, у розмірі 300000,00 грн, що повністю складається із витрат на професійну правничу допомогу.
6. В цей же день, тобто 08.11.2024 представником ТОВ "Рені-Оіл" подана заява про забезпечення судових витрат, в якій ТОВ "Рені-Оіл" просило: зобов`язати Корпоративне товариство внести на депозитний рахунок суду 300000,00 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат товариства на професійну правничу допомогу.
7. Представником позивача 13.11.2024 подано заперечення на заяву представника ТОВ "Рені-Оіл" про долучення попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.
8. З 08.11.2024 по травень 2025 року засідання неодноразово переносились, клопотання, заяви не розглядались.
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
9. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2025, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рені-Термінал" (справа №916/1366/25); визнано вимоги ТОВ "Компанія "Октан" до ТОВ "Рені-Термінал" в розмірі 6128950 грн, із задоволенням у четверту чергу вимог кредиторів; решту вимог, які складаються з витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в розмірі 102280,00 грн (30280,00 грн судового збору та 72000,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому) враховано в першу чергу вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; вирішено інші процедурні та процесуальні питання.
10. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.05.2025 постановлено передати справу №916/520/22 для розгляду в межах справи №916/1366/25 про банкрутство ТОВ "Рені-Термінал".
11. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2025 прийнято до провадження в межах справи №916/1366/25 про банкрутство ТОВ "Рені-Термінал" справу №916/520/22 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.04.2021 із присвоєнням справі №916/1366/25(916/520/22). Справу №916/1366/25(916/520/22) вирішено розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в порядку загального позовного провадження.
12. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2025 задоволено заяву ТОВ "Рені-Оіл" про забезпечення судових витрат у справі №916/1366/25(916/520/22) та зобов`язано Корпоративне товариство до 16.09.2025 включно внести на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області 300000,00 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат ТОВ "Рені-Оіл" на професійну правничу допомогу.
13. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2025 встановлено Корпоративному товариству строк для внесення на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області 300000,00 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат ТОВ "Рені-Оіл" на професійну правничу допомогу до 16.09.2025 включно.
14. 24.09.2025 ТОВ "Рені-Оіл" подало до господарського суду першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду.
15. ТОВ "Рені-Оіл" обґрунтувало клопотання посиланням на ч. 6 ст. 125 ГПК України та невиконання позивачем ухвал суду про внесення 300000,00 грн.
16. ТОВ "Рені-Оіл" на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 300000,00 грн надано копію договору №02-08/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024; копію додаткової угоди №1 до договору №02-08/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024 та копію угоди від 16.10.2024 про внесення змін до додаткової угоди №1 до договору №02-08/24 про надання правничої допомоги.
17. 12.08.2024 між ТОВ "Рені-Оіл" та Адвокатським Бюро "Архіпова" (далі - АБ "Архіпова") укладено договір №02-08/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024, відповідно до умов якого АБ "Архіпова" бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту за його дорученням на умовах і в порядку, визначених даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правничу допомогу.
18. Пунктом 1.2. укладеного правочину визначено перелік послуг, що включено до правової допомоги за умовами даного договору.
19. За умовам п. 4.1 договору обсяги та види правничої допомоги, порядок і строки оплати, а також розміри винагороди АБ "Архіпова" за надання правничої допомоги за цим договором (гонорар) визначаються сторонами в додаткових угодах до цього договору, які становитимуть його невід`ємні частини.
20. Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди №1 до договору №02-08/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024 у рамках договору та цієї додаткової угоди АБ "Архіпова" зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу щодо належного представництва інтересів клієнта під час вирішення судом першої інстанції справи №916/520/22 за позовом, поданим Корпоративним товариством, зокрема, але не виключно: ознайомитися з матеріалами справи; сформувати правову позицію та процесуальну стратегію клієнта у справі; ознайомитись з наданими клієнтом доказами; підготувати та подати клопотання про залишення позовної заяви без руху, пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 03.04.2024 у справі, за необхідності - інші заяви, як по суті справи, так із процесуальних питань, а також інші документи; брати участь у підготовчих та судових засіданнях; також АБ "Архіпова" зобов`язується, за необхідності, представляти інтереси клієнта у справі в суді апеляційної та касаційної інстанції з процесуальних питань, що виникли під час розгляду справи судом першої інстанції, зокрема з метою або під час оскарження ухвал суду першої інстанції, що підлягають окремому оскарженню, зокрема й після їх перегляду в апеляційному порядку.
21. 16.10.2024 між ТОВ "Рені-Оіл" та АБ "Архіпова" укладено угоду про внесення змін до додаткової угоди №1 до договору №02-08/24 про надання правничої допомоги.
22. Згідно з п. 1.1 угоди сторони вирішили внести зміни до п. 2.1. додаткової угоди, виклавши його в наступній редакції: "Вартість правничої допомоги АБ "Архіпова", що надається клієнту згідно з цією додатковою угодою, становить фіксований гонорар у розмірі 300000,00 грн, що підлягає сплаті клієнтом не пізніше трьох місяців після ухвалення рішення у справі судом першої інстанції (водночас незалежно від результатів її розгляду), з можливістю проведення дострокової оплати, підписання сторонами акта приймання-передачі послуг (надання правничої допомоги), на підставі виставленого АБ "Архіпова" рахунку".
Стислий виклад ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
23. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 позовну заяву Корпоративного товариства залишено без розгляду.
24. Господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимог ухвал суду щодо внесення коштів для забезпечення судових витрат відповідача - ТОВ "Рені-Оіл" на професійну правничу допомогу, а саме не вніс на депозитний рахунок господарського суду 300000,00 грн у встановлений строк.
25. За висновком господарського суду, такі обставини є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до ч. 6 ст. 125 та п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
26. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 залишено без змін.
27. Господарський суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду, зазначивши, що невнесення позивачем коштів для забезпечення судових витрат у визначений судом строк є належною процесуальною підставою для залишення позову без розгляду, про що відповідач заявив відповідне клопотання.
28. Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що застосування такого процесуального наслідку є правом суду, який діє в межах наданої йому дискреції, а також що кожна сторона несе ризик наслідків невчинення процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України), та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.
Стислий виклад вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника
29. Корпоративне товариство (далі - скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить cкасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.10.2025, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.
30. Скаржник як підставу касаційного оскарження судових рішень у справі зазначає обставини, передбачені абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме неправильне застосування господарськими судами норм процесуального права, зокрема ст.ст. 125, 126 ГПК України, які регулюють порядок заявлення та забезпечення судових витрат. 
31. Скаржник вказує, що підставою для прийняття оскаржуваної ухвали стало невиконання ним вимог ухвал Господарського суду Одеської області від 08.08.2025 та 05.09.2025 щодо внесення коштів для забезпечення судових витрат відповідача, однак такі ухвали були постановлені з порушенням вимог процесуального закону. 
32. Скаржник зауважує, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Отже, ухвала суду першої інстанції про забезпечення судових витрат не могла бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду щодо суті спору й окремо від цього рішення. 
33. Скаржник з посиланням на правовий висновок, який викладено у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №509/2803/19 зазначає, що оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду щодо суті спору. 
34. Скаржник фактично ставить під сумнів правомірність ухвал господарського суду від 08.08.2025 та 05.09.2025, невиконання яких стало підставою для постановлення ухвали від 15.10.2025 про залишення позову без розгляду.
35. Зокрема, скаржник зазначає, що заява ТОВ "Рені-Оіл" про забезпечення судових витрат ґрунтувалася на попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат, який не був поданий разом із відзивом на позовну заяву, поданий із порушенням строків та не був розглянутий господарським судом у встановленому порядку, що виключає можливість покладення його в основу відповідної ухвали.
36. Також скаржник аргументує, що господарський суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення судових витрат, не перевірив обґрунтованість та співмірність заявленої суми витрат у розмірі 300000,00 грн, не надав оцінки доказам, які підтверджують такі витрати, та не врахував принцип пропорційності, що призвело до необґрунтованого обмеження його права на судовий захист. 
37. При цьому скаржник фактично виходить з правових підходів, відповідно до яких судові витрати можуть бути враховані лише за умови їх належного заявлення, дослідження та оцінки господарським судом, а також з дотриманням встановленого процесуального порядку.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
38. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Рені-Оіл" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
39. У відзиві вказано, що відповідачем було подано окрему заяву про попередній розрахунок судових витрат, в якій детально наведено причини не подання такого розрахунку разом із першою заявою по суті справи, зокрема, через те, що залучення адвоката, укладення договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди та угоди, якою визначено розмір майбутніх витрат, відбулось при новому розгляді справи, про що було одразу завлено відповідачем. Тобто, до моменту подання відповідної заяви відповідачем такі судові витрати не очікувались, а відтак, і не могли бути подані.
40. ТОВ "Рені-Оіл" зауважує, що положеннями ГПК України не передбачено обов`язку суду надавати оцінку чи приймати окремий процесуальний документ за наслідками подання заяви про попередній розмір судових витрат. Так, вимоги ст. 125 ГПК України не передбачають, що не подання стороною попереднього розрахунку судових витрат є підставою для відмови в їх забезпеченні (не відшкодуванні), а положення ч. 2 ст. 124 ГПК України свідчить, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.
41. У відзиві також зазначено, що позов було залишено без розгляду у зв`язку із невиконанням позивачем вимог суду щодо необхідності забезпечення судових витрат відповідача у розмірі 300000,00 грн, які є меншими за заявлені самим позивачем судові витрати - 350000,00 грн згідно з викладеним у позовній заяві розрахунком.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
42. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час залишення позову без розгляду на підставі ч. 6 ст. 125, п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України у зв`язку з невнесенням позивачем у визначений господарським судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2.
43. За змістом ч. 1 ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).
44. Згідно з частиною четвертою вказаної статті як захід забезпечення судових витрат, суд з урахуванням конкретних обставин справи має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач, у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).
45. Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.
46. Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.
47. З наведеної норми вбачається, що господарський суд має право зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат, до складу яких входять витрати на професійну правничу допомогу, лише на підставі клопотання відповідача. При цьому, під час розгляду відповідного клопотання суд повинен враховувати обставини, перелік яких визначений у ч. 4 ст. 125 ГПК України, який є вичерпним (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №910/19989/20).
48. Клопотання відповідача-2 про забезпечення судових витрат обґрунтовано тим, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, достатнього для відшкодування можливих судових витрат відповідача у разі відмови у позові, що відповідає одній з підстав, визначених ч. 4 ст. 125 ГПК України та узгоджується з наведеною правовою позицією Верховного Суду.
49. Відповідно до правової позиції Верховного Суду ухвала господарського суду про забезпечення судових витрат не підлягає окремому апеляційному оскарженню до ухвалення рішення суду по суті спору, а може бути оскаржена лише разом із таким рішенням. Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №509/2803/19, на яку посилається скаржник.
50. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.02.2022 у справі №910/13136/20, при перегляді ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд касаційної інстанції перевіряє також дотримання господарськими судами норм процесуального права при постановленні ухвали про забезпечення судових витрат, оскільки такі ухвали є взаємопов`язаними.
51. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає, що довід апеляційного господарського суду про те, що позивач не скористався правом на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 08.08.2025, сам по собі не є визначальним для вирішення спору, оскільки правомірність такої ухвали підлягає перевірці у межах перегляду ухвали про залишення позову без розгляду з урахуванням їх взаємопов`язаності.
52. За таких обставин перевірка законності ухвал Господарського суду Одеської області від 08.08.2025 та 05.09.2025, якими вирішено питання про забезпечення судових витрат і встановлення строку їх внесення, є необхідною при касаційному перегляді ухвали від 15.10.2025 про залишення позову без розгляду, оскільки саме невиконання зазначених процесуальних рішень стало підставою для її постановлення.
53. При цьому доводи касаційної скарги свідчать про те, що скаржник фактично ставить під сумнів правомірність ухвал господарського суду від 08.08.2025 та 05.09.2025, однак такі доводи підлягають перевірці виключно у контексті правильності застосування господарськими судами наслідків, передбачених ч. 6 ст. 125 та п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України, і не змінюють предмет касаційного перегляду.
54. Верховний Суд враховує, що господарський суд апеляційної інстанції у своїй постанові зазначив, що позивач не скористався правом на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 08.08.2025.
55. Водночас аналіз мотивувальної частини постанови апеляційного господарського суду свідчить, що під час перегляду ухвали від 15.10.2025 про залишення позову без розгляду суд апеляційної інстанції фактично надав оцінку обставинам, які були покладені в основу ухвали про забезпечення судових витрат, зокрема щодо наявності та змісту договору про надання правничої допомоги, а також обґрунтованості заявлених витрат.
56. Отже, попри відсутність окремого апеляційного оскарження ухвали від 08.08.2025, її правомірність була перевірена господарським судом апеляційної інстанції у межах перегляду ухвали про залишення позову без розгляду, що узгоджується з правовою природою взаємопов`язаних процесуальних рішень та є процесуальною передумовою для застосування наслідків, передбачених ч. 6 ст. 125 та п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України. 
57. За таких обставин формальне посилання апеляційного господарського суду на неоскарження зазначеної ухвали не вплинуло на повноту перевірки відповідних обставин та правильність висновків суду апеляційної інстанції.
58. Відтак доводи скаржника щодо незаконності зазначених ухвал не залишилися поза увагою господарського суду апеляційної інстанції, а їх правомірність перевірена в межах розгляду питання про залишення позову без розгляду.
59. Подання відповідачем клопотання про забезпечення судових витрат після направлення справи на новий розгляд під час підготовчого провадження не суперечить вимогам ст.ст. 125, 177, 182 ГПК України, оскільки процесуальний закон не містить прямої заборони на подання такого клопотання на стадії підготовчого провадження після направлення справи на новий розгляд, зокрема з урахуванням того, що відповідні витрати були сформовані саме на цій стадії розгляду справи.
60. Доводи скаржника про обов`язковість подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат виключно разом із відзивом не ґрунтуються на положеннях ГПК України, який не встановлює імперативної заборони на подання такого розрахунку на інших стадіях розгляду справи, зокрема після направлення справи на новий розгляд судом касаційної інстанції, а ч. 2 ст. 124 ГПК України передбачає лише право суду відмовити у відшкодуванні відповідних витрат у разі його неподання, що не є безумовною підставою для відмови у їх забезпеченні.
61. Такий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, відповідно до якої застосування заходів забезпечення судових витрат здійснюється з урахуванням конкретних обставин цієї справи, зокрема обсягу процесуальних дій сторін під час нового розгляду, кількості поданих заяв і клопотань, а також необхідності формування правової позиції з урахуванням постанови Верховного Суду від 03.04.2024.
62. Доводи скаржника щодо необґрунтованості та неспівмірності суми забезпечення судових витрат у розмірі 300000,00 грн не спростовують правильності висновків господарських судів попередніх інстанцій, оскільки при вирішенні питання про забезпечення судових витрат господарський суд здійснює попередню оцінку їх можливого розміру на підставі поданих стороною документів та обставин конкретної справи і на цій стадії не встановлює остаточного розміру витрат, що підлягають розподілу за результатами розгляду спору.
63. При цьому Верховний Суд враховує, що зазначена сума визначена як фіксований гонорар за договором про надання правничої допомоги та стосується представництва інтересів відповідача у справі під час нового розгляду, який супроводжувався поданням сторонами низки процесуальних документів та заяв, що не свідчить про її очевидну непропорційність.
64. Посилання скаржника на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат не був належним чином розглянутий або приєднаний до матеріалів справи, є необґрунтованими, оскільки подані документи перебували в матеріалах справи, були доведені до відома сторін, а скаржник подавав заперечення щодо них, що свідчить про реалізацію ним права на висловлення позиції та спростовує доводи про порушення принципу змагальності.
65. Відповідно до ч. 6 ст. 125 у взаємозв`язку з п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України невнесення позивачем у визначений господарським судом строк коштів для забезпечення судових витрат відповідача за наявності відповідного клопотання є підставою для залишення позову без розгляду.
66. Частиною 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
67. При цьому скаржник, будучи належним чином обізнаним про обов`язок внесення коштів для забезпечення судових витрат, не вжив заходів для його виконання та не навів об`єктивних причин, які б унеможливлювали виконання відповідних ухвал господарського суду.
68. За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків господарських судів попередніх інстанцій щодо застосування наслідків, передбачених ч. 6 ст. 125 та п. 6 ч. 1 ст. 226 ГПК України, у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвал суду щодо внесення коштів для забезпечення судових витрат.
69. Відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення відповідних обставин має право звернутися до суду повторно.
70. Отже, залишення позову без розгляду у цьому випадку не призводить до позбавлення права на судовий захист, а переслідує легітимну мету забезпечення можливості відшкодування витрат відповідача з огляду на відсутність у позивача зареєстрованого в установленому законом порядку місцезнаходження на території України та майна, достатнього для відшкодування можливих судових витрат, і не порушує принцип пропорційності, з урахуванням того, що скаржник не заявляв клопотань про застосування альтернативних способів забезпечення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
71. Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
72. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Судові витрати
73. У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ЦДАКА ФАНДЗ С.К.А. (TZEDAKAH FUNDS S.C.A.) корпоративне товариство з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у справі №916/1366/25(916/520/22) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Картере

Судді К. Огороднік

В. Пєсков