Номер провадження 3/754/1145/26
Справа №754/38/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України
24 березня 2026 року м.Київ
Суддя Деснянського районного суду м. Києва Бабко В. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП
У С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 11.12.2025 зазначено, що 08.11.2025 о 21:00 в місті Києві, провулок Карельського, пішохід ОСОБА_1 вийшов на проїзну частину поза межами пішохідного переходу, не впевнився у відсутності небезпеки для себе, що призвело до наїзду на пішохода транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Один транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим порушив п. 4.14.а., 4.7. ПДР України, за що передбачена відповідальність на підставі ст. 124 КУпАП.
 
29.01.2026 Постановою Деснянського районного суду м. Києва, матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП були повернуті до Управління патрульної поліції у місті Києві на доопрацювання. Причина повернення матеріалів про адміністративне правопорушення на доопрацювання, це те що відсутні не тільки будь-які письмові пояснення ОСОБА_1 , а і відображення на схемі ДТП самого факту ДТП, тобто присутності особи яка стала причиною ДТП.
 
11.03.2026 від Управління патрульної поліції у місті Києві до суду надійшла відповідь на виконання Постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2026. Відповідно до довідки про результати додаткової перевірки, вбачається, що відеозаписи з відеокамери «БМ» відсутні у зв`язку з тим, що пройшов великий проміжок часу. Пояснення пішохода ОСОБА_1 відсутні у зв`язку з тим, що він був травмований та госпіталізований до ЛШМД за адресою: м. Київ, вулиця Братиславська, 3.
 
На виклик до суду  ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі та смс - повідомленням. 
Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Крім того, суд зазначає, що адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. Склад адміністративного правопорушення це опис діяння (події, факту, явища) в складеному, уповноваженою на те особою, протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до статей 7, 254, 279 КУпАП.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно з частинами 1, 2 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасниками дорожнього руху є водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Всі учасники дорожнього руху мають не тільки права, але й обов`язки.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску.
Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.
Відповідно до п. 4.7. та 4.14.а. Правил дорожнього руху України вбачається, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.
Пунктом 4.16 ПДР надано право пішоходу на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.
Водночас з аналізу ст. 16 Закону України "Про дорожній рух та ПДР України вбачається, що водій як учасник дорожнього руху повинен при виявленні пішохода в невстановленому місці негайно зменшити швидкість або зупинитися, щоб уникнути ДТП, незалежно від провини пішохода.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. 
Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно із статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже перевіряючи протокол про адміністративні правопорушення, додані до нього документи та CD-R диск з відео записом, судом не установлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів дійного (фактичного) знаходження громадянина ОСОБА_1 в час, день та за адресою зазначеною в адміністративному протоколі. Протокол огляду місця ДТП від 08.11.2025 та Схема ДТП взагалі не відобразили існування такого пішохода як ОСОБА_1 .
До того ж переглядаючи CD-R диск з відео записом доданий до адміністративних матеріалів, вбачається, що працівники поліції в службовому транспортному засобу 11.12.2025 біля приватних будинків пояснюють не встановленій особі (з відео встановити ПІБ як працівників поліції так і чоловіка не вбачається можливим, оскільки такі дії не відображені) причину складання протоколу, при цьому зазначають особі, що перевірка щодо дорожньо-транспортної пригоди не здійснювалась. Чоловік який знаходиться в службовому автомобілі зазначає, що пояснення надавати не збирається, оскільки не пам`ятає таку подію і як це відбувалося, але протокол складений працівниками поліції підписав.
При складанні протоколу інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, дотримуючись завдань приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що необхідно закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Керуючись Конституцією України, Правилами дорожнього руху України, статтями 7, 9, 124, 247, 251, 247, 284, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження відносно ОСОБА_1  за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

 
Суддя  В. В. Бабко