УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

15 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №240/12783/24
адміністративне провадження № К/990/7983/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Чиркіна С.М., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №240/12783/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В»
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.07.2024 №918260824018 про відмову у здійсненні перерахунку довічного утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 07.06.2024 №03/23/66/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56% від суддівської винагороди, зазначеної у довідці Житомирського апеляційного суду від 07.06.2024 №03/23/66/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024, з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження граничним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позов задоволено, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.07.2024 №918260824018 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2024 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 56% від суддівської винагороди зазначеної у довідці Житомирського апеляційного суду від 07.06.2024 №03/23/66/2024, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження граничним розміром.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний Суд» 22.02.2026 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №240/12783/24 та залишити в силі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10.03.2026 касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з визнанням неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження, вказаних у касаційній скарзі, та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліку шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.
В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 10.03.2026 строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги.
Скаржник у поданому клопотанні обґрунтовує поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та зазначає, що пропуск стався через відсутність правових підстав для задоволення скарги через існування протилежної судової практики.
Щодо вказаних посилань, Верховний Суд зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції була прийнята 23.09.2025, про що було відомо скаржнику, однак з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 22.02.2026 після того, як дізнався про прийняття Верховним Судом рішення від 17.02.2026 у справі №200/2309/25 та відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду.
Скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження в період з 23.09.2025 по 22.02.2026 та наявність непереборних обставин, які б унеможливили її звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в строки, передбачені частинами першою-третьою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до приписів статті 44 КАС України сторони, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особи, зацікавлені у її поданні, повинні вчиняти всі можливі та залежні від них дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Необхідно зазначити, що позивач як сторона у справі зобов`язаний в розумні строки цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 10.03.2026 про залишення касаційної скарги без руху, оскільки зазначені в заяві про поновлення строку на подання касаційної скарги підстави для поновлення строку касаційного оскарження вже визнавались судом неповажними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Тому, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання касаційної скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №240/12783/24.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №240/12783/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.М. Чиркін

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа