Справа № 709/1826/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження №12025250370001017, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працює фасувальником ПП « ОСОБА_4 », одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, депутатом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , діючи в умовах дії на території України воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовженого указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, №470/2024 від 06.08.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, 478/2025 від 14.07.2025 року строком на 90 діб, вирішив стати на злочинний шлях та діючи з прямим умислом, ухилитися від призову на військову службу під час загальної мобілізації.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
24.02.2022 Президентом України видано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ.
Відповідно до абзацу 11 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських рад, селищних та міських рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти ІНФОРМАЦІЯ_2 - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти ІНФОРМАЦІЯ_3 - за викликом керівників відповідних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів ІНФОРМАЦІЯ_2 - Центральне управління або регіональні органи ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаних, резервістів ІНФОРМАЦІЯ_3 - відповідний підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Так, відповідно до довідки №162 військово-лікарської комісії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ЧСР за вихідним номером № 2/3677 від 28.08.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнаний придатним до військової служби.
У зв`язку з призовом осіб на військову службу за загальною мобілізацією, 11.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 під особистий підпис ОСОБА_3 була вручена повістка про його прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 16:00 год. 12.08.2025 для відправки у команду НОМЕР_2 ЦПП (в/ч НОМЕР_3 ) Збройних Сил України, у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації.
Тобто, з моменту вручення повістки військовозобов`язаний ОСОБА_3 повинен прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак останній, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки ВЛК №162 військово-лікарської комісії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ЧСР за вихідним номером № 2/3677 від 28.08.2024, до військової служби, будучи обізнаним про необхідність прибуття за повісткою на 16:00 год. 12.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Також, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 22.09.2025 повторно пройшов військово-лікарську комісію та відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ЧСР від 22.09.2025 під № 2025-0922-0957-3471-0, визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
У зв`язку з призовом осіб на військову службу за загальною мобілізацією, 24.09.2025, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 під особистий підпис ОСОБА_3 була вручена повістка про його прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних, на 08:00 год. 25.09.2025 для відправки у склад команди Збройних Сил України, у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації.
Тобто, з моменту вручення повістки військовозобов`язаний ОСОБА_3 повинен прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак останній, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ЧСР від 22.09.2025 під № 2025-0922-0957-3471-0, придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, будучи обізнаним про необхідність прибуття за повісткою на 08:00 год. 25.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки не з`явився, про причини неявки не повідомив.
2.Позиції учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив, що в судовому засіданні всі обставини вчиненого кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження і злочин, інкримінований ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.
Під час допиту обвинувачений не заперечував проходження військово- лікарняної комісії та отримання повісток для відправки у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації.
Також обвинуваченим визнавалися факти неприбуття за повістками до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Як на досудовому та і під час судового розгляду поважності причини ОСОБА_3 не вказано.
В ході судових засідань свідки сторони обвинувачення підтвердили факти проходження військово-лікарських комісій, їх результатів (не оскарження результатів комісій), а саме визнання придатним до проходження військової служби.
Крім цього, свідками в судовому засіданні - працівниками РТЦК та СП, підтверджено факти вручення бойових повісток, роз`яснення прав та обов`язків, роз`яснення права проходження служби в тилових частинах, також підтверджено факти неприбуття для подальшої відправки у команди Збройних Сил України.
Вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, перегляди відеозаписів з камер працівників РТЦК та СП підтвердили факти роз`яснення прав, обов`язків, пропозиції відправки в тилові частини з метою захисту держави.
Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений діяв свідомо, усвідомлював незаконність своїх дій та бажав уникнути мобілізації.
Ухилення від призову в умовах дії воєнного стану ставить під загрозу національну безпеку. Акцентував увагу суду на важливості захисту держави, наголосив, що такі дії підривають обороноздатність держави у воєнний час, при призначенні покарання вимагав найсуворішого покарання у виді позбавлення волі, для запобігання подібним правопорушенням. 
Під час призначення покарання просив врахувати тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання не встановлено. 
Просив суд визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. 
Просив призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а саме залишити в матеріалах кримінального провадження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні заперечив і надав такі показання. 
З 2024 року він добровільно прибував у ТЦК для уточнення даних. Там пояснював, що є релігійною людиною, віруючим і не може бути військовослужбовцем. Не заперечував проти альтернативної служби. 
Причиною цього є його глибокі релігійні переконання, які формують його спосіб життя. На його переконання, Божі служителі мають бути мирними, військова служба є неприйнятною для свідка Єгови, яким він вже є 10 років. 
Наміру ухилятися від військової служби він не мав, обов`язок громадянина може виконати у формі альтернативної служби. Його дії були послідовним та спрямованими на проходження альтернативної служби. 
Раніше, у 2016 році, він проходив альтернативну службу.
З 2024 року і до вересня 2025 року йому привозили повістки, на підставі яких він оновив свої дані, пройшов ВЛК. На всі виклики він з`являвся. 
У серпні-вересні 2025 року йому були вручені повістки на відправку, але він не з`явився, бо для нього бути військовим – неприйнятно. 
В ТЦК йому говорили, що можна, будучи військовим, зайняти посади кухаря, капелана. Проте йому це не підходить, бо сам статус військового суперечить його переконанням.
В один з його візитів до ТЦК по звичайній повістці він приніс заяву про те, що є свідком ОСОБА_7 і довідку про те, що він віруючий.
Працівник ОСОБА_8 заяву прийняв. Тобто він звертався до ТЦК із заявами про альтернативну службу. Двічі надсилав заяви ІНФОРМАЦІЯ_9 . Один раз – особисто надав ОСОБА_9 . Відповідей на листи йому не надавали.
У жовтні 2025 року працівники ТЦК розмовляли з ним під відеофіксацію. Це було після вручення першої повістки на відправку, після відкриття кримінального провадження. 
На даний час працює в ПП « ОСОБА_10 », має бронювання. Бронювання надало підприємство, не ТЦК.
У 2024-2025 роках він не був заброньований. 
До цього, у 2023 році мав бронювання. Звільнився з підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_10 » вперше, бо робота була дуже важка, потрібно було ходити в нічні зміни. Коли йшов на іншу роботу, обіцяли бронювання, але не надали. Згодом знову влаштувався на роботу в ПП « ОСОБА_10 ». Зараз на ПП « ОСОБА_11 » інший графік роботи , інший начальник, є бронювання. 
Він регулярно бере участь у релігійних зібраннях, проповідує. Він має щирі релігійні переконання і не може бути військовослужбовцем. Його переконанням суперечить все, що стосується військової служби: форма, присяга, виконання наказів, зброя, військова заробітна плата.
Не зважаючи на ситуацію в державі, його віра є непохитною.
З початку війни він самостійно дізнавався, читав про особливості призову на військову службу, сам знаходив закони, був переконаний, що п. 4 ст. 35 Закону діє. Коли у нього прийняли заяву, думав, що все вирішиться.
Вважає, що для самозахисту не обов`язково брати до рук зброю, можна захищатись іншим чином.
Під час останнього слова ОСОБА_3 зазначив, що єдиний мотив його дій – це не свідоме бажання порушити закони країни та відмова виконувати громадянські обов`язки, а його віра в Бога і глибокі релігійні переконання. Його віра не є формальністю, це спосіб його життя, який впливає на його рішення та вчинки. Він живе за релігійними принципами, регулярно відвідує зібрання, бере в них участь, виступає з промовами, читає Біблію зі сцени. Також він проповідує, розповідає іншим людям про Бога, допомагає в обслуговуванні ОСОБА_12 , підтримує братів і сестер, допомагаючи їм, коли це потрібно. 
Він не проти своєї країни чи влади. Він поважає закони України і готовий допомагати державі та бути корисним Українському народу. Розуміє, що зараз складний час. 
Раніше він проходив альтернативну службу. І це підтверджує, що він не ухиляється від виконання обов`язків, а прагне їх виконувати відповідно своєї совісті. 
Перед хрещенням він у молитві посвятив своє життя ОСОБА_13 і пообіцяв Йому, що буде все життя дотримуватися Його принципів та жити за Його нормами. Для нього це серйозне рішення, яке прийняв свідомо. Тому не може переступити через свої релігійні переконання, не може діяти всупереч тому, у що щиро вірить.
Просив суд врахувати його позицію, віру і щирість і виправдати його.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що ця справа – не про те, чи мало місце ухилення від військової служби, а чи можна в Україні вільно сповідувати свою релігію. 
Зазначив, що у матеріалах кримінального провадження є належні та вагомі докази, які свідчать про те, що обвинувачений має сталі релігійні переконання, несумісні із проходженням військової служби, доведено, що відмова обвинуваченого від виконання військового обов`язку є нічим іншим як проявом релігійних переконань. Релігійні переконання Свідків Єгови виключають можливість несення військової служби незалежно від того, чи пов`язана вона із використанням зброї.
З посиланнями на практику Верховного Суду зазначив, що релігійні та інші переконання мають враховуватись під час проходження військової служби за мобілізацією й не можуть спричинювати виконання сумлінним відмовником наказів, пов`язаних з використанням та носінням зброї. 
Обставина, що виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням обвинуваченого як Свідка Єгови також було встановлено Європейським судом з прав людини. Враховуючи обов`язковий характер висновків ЄСПЛ для національних судів, наявність у Свідків Єгови віровчення несумісного із військовою службою слід вважати доведеним.
Відсутність порядку проходження альтернативної служби під час мобілізації не спростовують наявність підстав для виправдання обвинуваченого. 
Міжнародними договорами передбачено, що право держави зобов`язувати своїх громадян проходити військову службу не є абсолютним. Воно обмежується правом кожної людини на відмову від несення військової служби з міркувань совісті і релігії, закріпленому у ст. 9 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. 
Відступ від положень ст. 18 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Пакту не допускається навіть під час надзвичайного становища в державі, при якому життя нації перебуває під загрозою.
За всю свою історію Свідки Єгови, на відміну від інших релігійних організацій, ніколи не брали участі у війнах – чи то громадянських, чи міждержавних.
Отже, єдиною метою поведінки ОСОБА_3 щодо відмови від проходження військової служби були його релігійні переконання та віросповідання, які не дають йому права на використання зброї та проходження військової служби, в тому числі в умовах воєнного стану та для захисту Батьківщини, що вказує на відсутність будь-якого умислу від ухилення від військової служби. 
Матеріалами кримінального провадження доведено відсутність складу передбаченого ст. 336 КК України кримінального правопорушення в діянні ОСОБА_3 , а саме: 1) він не є особою, котра підлягає призову на військову службу під час мобілізації, тобто не є суб`єктом даного кримінального правопорушення; 2) умисел обвинуваченого був спрямований на можливість скористатися правом на сумлінну відмову від виконання військового обов`язку, тобто відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) прохання надати можливість скористатися конституційним правом не носить суспільно-небезпечний характер, а отже відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення. Тому на виконання вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, відносно ОСОБА_3 має бути ухвалено виправдувальний вирок.

3.Досліджені в судовому засіданні докази.
В судовому засіданні досліджені такі докази сторони обвинувачення:
- показання свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що до кінця жовтня 2025 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_11 . Громадянин Кушнір проходив ВЛК. Був повністю придатним. 
Раніше ОСОБА_15 перебував в запасі, оскільки не було посад, не пов`язаних зі зброєю. А він не хотів служити. Тому вони йому не видавали бойові повістки. Але він щомісячно ходив до них відмічатися. 
А потім з`явились посади в тилових військових частинах і йому запропонували і все роз`яснили (він мав виконувати ремонт техніки, інші роботи, не пов`язані з бойовими завданнями), та вручили бойову повістку. Але він не прибув. Далі ОСОБА_14 звільнився. За бойову повістку, яку отримав особисто, ОСОБА_15 розписався. Альтернативної служби під час воєнного стану немає. 
Причина відмови ОСОБА_15 проходити військову службу було те, що він свідок ОСОБА_16 , що вони могли зробити і зробили – запропонувати військову службу в тиловій частині. Це вони і зробили. Але ОСОБА_14 думає, що зброя закріплена за всіма військовослужбовцями. Коли він проходив військову службу, у його частині були хлопці, які через релігійні переконання не виконували бойових завдань, а робили іншу роботу – на кухні, в окопах, обслуговували зброю, рубали дрова. Він знає свідків ОСОБА_7 , які йшли в тилові частини служити. Зброї до рук не брали, але допомагали іншими роботами; 
- показання свідка ОСОБА_17 , який надав такі показання. Він – офіцер мобілізаційної роботи першого відділу ТЦК. ОСОБА_15 до них прибував періодично. Дали йому направлення на ВЛК, результат – придатний. Кушнір повідомляв про свої релігійні переконання. Тому йому було запропоновано службу у тиловій військовій частині НОМЕР_4 . І запропоновано поїхати туди для співбесіди (бо ще не знали, чи його взяли б). Йому було вручено бойову повістку, про що він розписався у відповідному журналі в ТЦК. 
Кушнір не один, у якого є релігійні переконання. Але в інших осіб були інші підстави для відстрочки. 
Релігійні переконання – не підстава для відстрочки. Від отримання повістки ОСОБА_15 не відмовився, отримав її. 
На тримання зброї ОСОБА_15 не посилали. Направляли в тилову частину. Можливо був би помічником військового капелана.
ОСОБА_17 не пам`ятає, чи звертався ОСОБА_18 числа з заявами щодо проходження альтернативної служби.
Кушнір такий не один. Хлопці йшли служити в тилові частини. Вони з`ясовували, що з тих частин нікуди далі не напраляють;
- показання свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що працює в ІНФОРМАЦІЯ_12 старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи. Його посадові обов`язки військовий облік – документальна робота і робота з людьми, сповіщення військовозобов`язаних, вручення повісток, відправлення людей. 
Кушніра знає. У 2024 році він пройшов ВЛК, був визнаний придатним. Але оскільки він віруючий, йому не давали бойову повістку. Був період, коли він був заброньований на роботі. Але в подальшому звільнився. Відповідно підстав для відстрочки не було. 
Він повторно пройшов ВЛК з висновком про придатність для тилових частин (варикоз нижніх кінцівок). Йому все пояснили, сказали, що направлять до тилової частини. Вручили бойову повістку. Двічі. Він не прибував. Для відстрочки підстав не було. У військовій частині його могли не взяти, могли повернути. Далі він його не бачив. Немає підстав не призивати на військову службу віруючих. Є поняття «альтернативної служби», але це стосується строковиків.
Вперше ОСОБА_15 повістку вручали влітку 2025 року. Другу – 25 вересня 2025 року. ОСОБА_20 повістка була ніби на 26 вересня 2025 року.
Заяву про вчинення ОСОБА_15 злочину він подав відразу після першої неявки.
ОСОБА_15 дійсно просив альтернативну службу. Таких письмових заяв від нього він не бачив. Можливо вони у керівника. Але для військовозобов`язаних неможливо не служити через релігійні переконання. 
Коли ОСОБА_15 не з`явився по першій бойовій повістці, то ОСОБА_9 писав рапорт. На відстрочку щодо своїх релігійних переконань ОСОБА_15 документів не подавав. Він таких документів не пропонував йому подавати. ОСОБА_15 не відмовлявся отримувати повістку. ОСОБА_21 відбір може проводитись на місці у ТЦК, чи вже на місці збору;
- показання свідка ОСОБА_22 , який надав такі показання. Він працює на посаді старшого дільничного інспектора сектору превенції ВПД №2. В серпні 2025 року на нього начальник розписав матеріали щодо ухилення від мобілізації ОСОБА_15 . Матеріали надійшли з ТЦК. Ці матеріали були надані йому на опрацювання, оскільки вони були неповні, не було пояснень особи.
Він здійснив опитування ОСОБА_15 . Останній пояснив, що дійсно отримував бойову повістку. Але свідомо не прибув до ТЦК, оскільки є свідком ОСОБА_7 . Не бажає за своїми релігійними переконаннями тримати зброю та будь-яким іншим чином допомагати війні. Надав документи. 
Далі всі документи він передав для перереєстрації в ЄРДР і після цього нічого не знає по цій справі. Надані ОСОБА_15 документи він не перевіряв. Це робили під час досудового розслідування. 
- показання свідка ОСОБА_23 , який повідомив, що він є медичним директором ІНФОРМАЦІЯ_13 . Він являється дублером по ВЛК. Тобто якщо немає на роботі голови ВЛК – то він виконує його обов`язки.
До голови ВЛК приходить людина з іншими документами щодо огляду його лікарями. Якщо скарг немає – документи підписуються.
Якщо є питання, скарги – вони вислуховуються і робиться висновок.
При ОСОБА_23 повістки працівники ТЦК ніколи не вручали. ОСОБА_24 , ні будь-кому іншому;
-показання свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що він – лікар-невропатолог ІНФОРМАЦІЯ_13 . Також він дублер голови ВЛК. Хіба не голова? Перевіряє висновки лікарів щодо стану здоров`я осіб, які призвані на військову службу. Дивиться, чи підлягають звільненню від військової служби за станом здоров`я. Підписує висновок. По ОСОБА_15 – в нього ніби був варикоз, але звільненню він не підлягав. До військової служби придатний. Йому не відомо, чи подавав ОСОБА_15 скаргу на рішення ВЛК. Не пам`ятає, чи особисто він спілкувався з ОСОБА_15 , коли він проходив ВЛК. Людей багато за один день проходить. Не може всіх пам`ятати;
- повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2025 №1/932, в якому викладені обставини вчинення  ОСОБА_3 кримінального правопорушення та доданим до нього рапортом та документами ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 34-47);
- рапорт від 25.08.2025 про обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 35);
- копія картки обстеження та медичного огляду №2332 від 27.08.2024 військовозобов`язаного ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 36);
- копія довідки №162 військово-лікарської комісії щодо ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 37);
- копія облікової картки до військового квитка (т. 2 а.с. 37А);
- копія військового квитка ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 38-40);
- копія карти професійно-психологічного відбору кандидата (т. 2 а.с. 41);
- копія карти професійного відбору кандидата для прийняття на військову службу по мобілізації (т. 2 а.с. 42);
- копія результатів опитувальника «Адаптивність-200» (т. 2 а.с. 43);
- копія обліково-послужної картки (т. 2 а.с. 44);
- копія попередження про недопущення вчинення військового злочину чи правопорушення (т. 2 а.с. 45);
- копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 13.08.2025 №631 «Про зняття з військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (т. 2 а.с. 46);
- копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 13.08.2025 №628 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (т. 2 а.с. 47);
- копія паспорта ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 48);
- копія довідки ІНФОРМАЦІЯ_15 від 05 лютого 2025 року №2041 про те, що ОСОБА_3 з 12 листопада 2016 року є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні, він бере участь у проповідуванні доброї новини (т. 2 а.с. 49);
- відповідь КНП « ІНФОРМАЦІЯ_16 » №217 від 11.09.2025 на запит слідчого про те, що ОСОБА_3 за медичною допомогою в період з 27.08.2024 і по 11.09.2025 не звертався. Декларацію з жодним сімейним лікарем закладу не заключав (т. 2 а.с. 50);
- відповідь КНП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » №773 від 16.09.2025 на запит слідчого про те, що ОСОБА_3 за медичною допомогою в період з 27.08.2024 і по 16.09.2025 до приймального відділення закладу не звертався (т. 2 а.с. 51);
- відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 на запит поліції про те, що ОСОБА_3 з 15.12.2016 по 15.03.2019 дійсно проходив альтернативну (невійськову) службу (т. 2 а.с. 52);
- відповідь ІНФОРМАЦІЯ_15 від 18.09.2025 № 9779 про те, що Релігійна організація « ІНФОРМАЦІЯ_18 » підтверджує, що ОСОБА_3 з 12 листопада 2016 року і до цього часу є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні. Релігійна організація « ІНФОРМАЦІЯ_18 » є юридичним та канонічним органом Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні , який створено для забезпечення його діяльності та представництва його інтересів перед державною та іншими суб`єктами правовідносин. Статут Релігійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_18 » зареєстрований 30 березня 1992 року Радою у справах релігій при Кабінеті Міністрів України зі змінами та доповненнями, зареєстрованими 19 грудня 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_19 . З завіреною копією статуту (т. 2 а.с. 53, 54-59);
- лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.09.2025 №2/2637 про те, що ОСОБА_3 з 23.06.2020 дійсно перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_20 як особа, яка змінила місце проживання. Відповідно до організаційно-методичних вказівок 24 вересня 2025 року ОСОБА_3 був спланований на відправку в команду НОМЕР_5 , отримав повістку на прибуття 25 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Повістка ОСОБА_3 була вручена 24.09.2025 офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_14 старшим лейтенантом ОСОБА_17 (т. 2 а.с. 60);
- копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 №1068 від 25.09.2025 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», відповідно до якого наказано призвати на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправити до військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 61);
- копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 №1069 від 25.09.2025 «Про зняття з військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період», відповідно до якого наказано зняти з військового обліку ОСОБА_3 у зв`язку з призовом (т. 2 а.с. 62);
- копія поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_21 і відправлені у складі команди НОМЕР_5 , у якому вказано відомості про ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 63);
- копія картки обстеження та медичного огляду №4900598 від 16.09.2025 військовозобов`язаного ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 64);
- копія довідки військово-лікарської комісії №2025-0922-0957-3471-0 від 22.09.2025, за якою ОСОБА_3 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (т. 2 а.с. 65);
- копія висновку лікаря-хірурга, згідно якого ОСОБА_3 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях у спецспорудах (т. 2 а.с. 66);
- оригінал та копія розписки ОСОБА_3 про отримання повістки № 236 на ім`я ОСОБА_3 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 для призову на військову службу під час мобілізації на 12 серпня 2025 року, одержана ОСОБА_3 11 серпня 2025 року, про що поставлений його підпис (т. 2 а.с. 71, 72);
- оригінал та копія розписки ОСОБА_3 про отримання повістки №256 на ім`я ОСОБА_3 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 для призову на військову службу під час мобілізації на 25 вересня 2025 року, одержана ОСОБА_3 24 вересня 2025 року, про що поставлений його підпис (т. 2 а.с. 71, 72);
- протокол перегляду відеозапису від 25 вересня 2025 року, з DVD-диском. На відеозаписі зафіксовано розмову ОСОБА_3 з ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , які з`ясовували причини неявки по повістці, роз`яснювали ОСОБА_3 про необхідність з`явитись по повістці 25 вересня 2025 року, підстави та особливості служби в тиловій частині (т. 2 а.с. 74-77);
- запити слідчого до начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 11.09.2025 та від 24.09.2025 про надання інформації та документів (т. 2 а.с. 79, 80);
- копія паспорта ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 81);
- копія довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (т. 2 а.с. 82);
- довідка - характеристика ОСОБА_3 , відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_22 компрометуючих матеріалів щодо нього не має (т. 2 а.с. 83);
- запити слідчого до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_13 » щодо перебування ОСОБА_3 на обліку в лікарів нарколога та психіатра (т. 2 а.с. 84, 86);
- довідка лікаря-нарколога про те, що ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (т. 2 а.с. 85);
- довідка лікаря-психіатра про те, що ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (т. 2 а.с. 87);
- вимога ІНФОРМАЦІЯ_23 , відповідно до якої ОСОБА_26 судимості не має;
- вимога ІНФОРМАЦІЯ_24 , відповідно до якої ОСОБА_26 судимості не має.
Також судом досліджені процесуальні документи на підтвердження правомірності проведення слідчих дій під час досудового розслідування, надані стороною обвинувачення:
- протокол огляду предметів від 25 вересня 2025 року, згідно з яким слідчим оглянуто оригінали розписок ОСОБА_3 про вручення йому повісток, оригінал попередження та інші документи, надані ІНФОРМАЦІЯ_25 (т. 2 а.с. 67-70);
- постанова про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 25 вересня 2025 року (т. 2 а.с. 73);
- постанова про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 25 вересня 2025 року (т. 2 а.с. 78).
Судом також досліджені докази сторони захисту:
- показання свідка ОСОБА_27 , який повідомив, що ОСОБА_15 знає з 2020 року. З того часу, коли ОСОБА_28 одружився і переїхав жити в Чорнобай. ОСОБА_27 – священнослужитель Чорнобаївської громади Свідків Єгови. Вимоги Свідків Єгови: вивчати Біблію, відвідувати зустрічі Свідків Єгови, проповідувати серед людей, дотримуватись біблійних вимог у житті, охреститися. Чи дійсно стала людина Свідком Єгови видно з її вчинків. Щодо ОСОБА_28 – то він дотримується вимог. Вони тісно співпрацюють. Денис – свідок з 2016 року, він охрестився. Регулярно відвідує зустрічі, інколи виступає. Представники їхньої віри не можуть служити у війську через релігійні переконання. Не можуть мати нічого спільного, що пов`язане з військовою службою. 
Денис – дуже добрий, допомагає, підтримує інших. 
Якщо хтось зі Свідків Єгови піде служити до війська, його повернення до церкви не є прийнятним. Але ситуації бувають різні. Свідки ОСОБА_7 не відмовляють державі, однак просять замінити військову службу на інші види служби. 
Платити військовий податок їм можна, оскільки вони не знають, як держава його використовує. 
Щодо проходження в тиловій частині – то всеодно не можна. Адже всеодно людина стане військовослужбовцем, і за ним закріплять зброю. 
В деяких інших країнах Свідки Єгови зайняті в альтернативній службі. 
Для Свідка Єгови найвищою є воля Бога і визначені ним обов`язки, ніж обов`язки громадянина держави;
- копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 8);
- копія довідки - характеристики ОСОБА_3 , відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_22 компрометуючих матеріалів щодо нього не має (т. 2 а.с. 9);
- копія характеристики ІНФОРМАЦІЯ_26 , відповідно до якої за період проживання з 28.05.1995 по 2020 рік ОСОБА_3 проявив себе з хорошої сторони, працював в Смолінському водоканалі та в супермаркеті охоронцем. До роботи ставився добросовісно та відповідально. Громадського порядку не порушував (т. 2 а.с. 10);
- довідка ПП « ОСОБА_29 » від 03.10.2025 про те, що ОСОБА_3 працює в ПП « ОСОБА_4 » з 23.09.2025 на посаді оператор розфасувально-пакувального автомата (т. 2 а.с. 11);
- характеристика, видана ОСОБА_3 , ПП « ОСОБА_4 », згідно з якою він до роботи ставиться добросовісно, працює сумлінно, трудову дисципліну за період роботи не порушував, виконує санітарні вимоги до особистої гігієни, до інших членів трудового колективу ставиться з повагою. На підприємстві має бронювання (т. 2 а.с. 12);
- характеристика, видана ОСОБА_3 СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_27 » про те, що він дійсно працював у СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_27 » з 23.07.2024 по 29.08.2025 тваринником ІНФОРМАЦІЯ_28 . На роботі зарекомендував себе як відповідальний, трудолюбивий працівник. Свою роботу виконував якісно. За період роботи зауважень щодо виконання своїх трудових обов`язків до кадрової служби товариства не надходило, до роботи відноситься сумлінно, правила трудового розпорядку не порушував, був пунктуальний та дисциплінований. З колегами по роботі не конфліктував (т. 2 а.с. 13);
- витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відповідно до якого у ОСОБА_3 відсутні непогашені чи незняті судимості (т. 2 а.с. 14);
- витяг з Реєстру територіальної громади (т. 2 а.с. 15).

4. Оцінка суду.
Відповідно до статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.
Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України є передбачений законом порядок управління в державі, спрямований на підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших формувань на рівні, що забезпечує вимоги національної безпеки. У більш вузькому розумінні об`єктом посягання за вказаною нормою кримінального закону є встановлений законом порядок призову та мобілізації з метою забезпечення особовим складом Збройних Сил України.
Суспільна небезпечність правопорушення полягає в тому, що ухилення від призову на військову службу громадян з числа військовозобов`язаних та резервістів під час воєнних дій, створює реальні перешкоди для реалізації державної політики у сфері оборони в обставинах, що загрожують територіальній цілісності та незалежності України.
Об`єктивна сторона відповідного правопорушення виявляється як у діях так і у бездіяльності, спрямованих на ухилення будь-яким способом (у тому числі шляхом відмови) від призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період.
Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Тобто особа усвідомлює небезпечний і протиправний характер своїх дій та вчинків, проте має намір і бажання так діяти, щоб досягти мети - уникнути призову під час мобілізації. При цьому мотиви ухилення від військової служби для кваліфікації дій винного не мають значення.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань за пропозицією ІНФОРМАЦІЯ_29 , Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває до теперішнього часу.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.
Частиною 4 статті 35 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Призов на військову службу під час мобілізації здійснює суттєвий вплив на звичайний спосіб життя особи, оскільки вона забезпечує захист держави, а не продовжує займатися своєю попередньою діяльністю, вимушена змінити місце перебування (проживання), не може залишати військової частини, тощо. Також такий призов може мати певний вплив, в тому числі змінити, можливості особи звичним для неї способом сповідувати ту чи іншу віру, відвідувати релігійні та пов`язані з ними заходи.
Однак право сповідувати свою релігію або переконання не є абсолютним. 
Частина 2 статті 35 Конституції України, частина 3 статті 18 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, частина 2 статті 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в схожих виразах допускають таке обмеження в інтересах громадського порядку або безпеки, здоров`я чи моралі, а також захисту прав і свобод інших людей. Усі ці положення вимагають, щоб таке обмеження було встановлено законом і було виваженим (пропорційним до заявленої мети).
Як і в інших випадках, закон, який визначає застосування таких обмежень, має бути чітким, зрозумілим для відповідної особи, а його застосування має бути передбачуваним та точним, щоб захистити особу від свавілля.
Законодавець чітко відрізняє два види військової служби: строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації. Якщо в разі призову на строкову військову службу для сумлінного відмовника доступна можливість замінити таку службу альтернативною відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу», то в разі призову під час мобілізації закон не передбачає такої можливості й, відповідно, процедури заміни.
Національне законодавство відповідає критеріям доступності і чіткості. Також не викликає сумніву, що неможливість для військовозобов`язаного відмовитися від призову під час мобілізації є свідомим й послідовним вибором законодавця.
Неможливість відмовитися від військової служби на підставі переконань також має легітимну мету в ситуації, в якій перебуває держава.
Українське суспільство змушене захищатися від військового нападу сусідньої держави. Військові дії агресора мають широкомасштабний характер й охопили майже всі області України, протяжність лінії оборони сягнула значної частини її кордону. Україна обороняється від нападу держави, яка значно переважає її за площею, кількістю населення, озброєння, а також володіє ядерною зброєю. Ці та інші фактори можуть характеризуватися як непередбачувана та виключна ситуація (див., наприклад, рішення у справі «Cristian-Vasile Terhes against Romania» від 13 квітня 2021 року, № 49933/20).
У такій ситуації загальну військову мобілізацію оголошено з легітимною метою оборони від агресії, яка загрожує існуванню нації. Захист нації та життя її людей може розглядатися як легітимний інтерес у громадській безпеці для захисту прав і свобод інших людей, включно й цивільних осіб. 
Немає підстав вважати, що право на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантоване частиною 4 статті 35 Конституції України, поширюється на ситуацію, що загрожує існуванню нації. 
Тому суд констатує, що законодавство не передбачає можливості уникнути призову за мобілізацією на підставі релігійних або нерелігійних переконань, навіть якщо їх щирість і послідовність не ставиться під сумнів, і таке обмеження свободи сповідувати свої релігійні або нерелігійні переконання має легітимну мету.
Дійсно відмова від носіння і використання зброї утворює ядро певних релігійних переконань. Перелік релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю, і до якого входять і Свідки Єгови, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 року № 2066.
Водночас суд вважає, що ситуація, у якій перебуває держава, позначається також і на обсязі права на сумлінну відмову, тому не погоджується з доводами захисту щодо абсолютної неможливості для сумлінного відмовника бути призваним за мобілізацією з міркувань, які виходять за межі носіння або використання зброї. Наприклад, на думку суду, необхідність підкоритися військовому керівництву і правилам служби, що не пов`язані з носінням і використанням зброї, не є настільки істотним втручанням у свободу сповідувати свої переконання, щоб вважати їх непропорційними за ситуації, в якій такі обмеження запроваджені.
Таким чином, суд робить висновок, що законодавство не допускає відмову від призову під час мобілізації з міркувань релігійних або інших переконань, і така відмова, навіть якщо щирість і послідовність цих переконань не викликає сумніву, зумовлює відповідальність за статтею 336 КК України. Разом з тим, релігійні та інші переконання мають враховуватися під час проходження військової служби за мобілізацією й не можуть спричинювати виконання сумлінним відмовником наказів, пов`язаних з носінням або використанням зброї.
Вказана правова позиція сформована в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.10.2025 у справі №573/838/24.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту не заперечує встановлені в судовому засіданні факти щодо отримання обвинуваченим повісток та неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_30 на вказану в повістці дату, однак стверджує, що відмова ОСОБА_3 від відбуття до навчального центру була пов`язана із його належністю до ІНФОРМАЦІЯ_31 , віровчення яких не дозволяє йому виконувати будь-яку військову службу. Свою позицію захист обґрунтовує посиланням на довідку від 18.09.2025 №9779, згідно з якою ОСОБА_3 з 12 листопада 2016 року і до цього часу є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні, а також той факт, що останнім отримано бронювання у зв`язку із працевлаштуванням на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає отримання відстрочки від призову на службу для військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, що забезпечують оборону та функціонування держави.
Разом з тим, захисник вважає недопустимими доказами документи, які становлять лікарську таємницю, належать до охоронюваної законом таємниці і можуть бути отримані стороною кримінального провадження виключно та лише у порядку тимчасового доступу до речей і документів.
Крім того, копія облікової картки до військового квитка, копія військового квитка, копія обліково-послужної карти, копія паспорта, характеристика ОСОБА_3 є документами, які містять персональні відомості про особу, яка відноситься до конфіденційної інформації, яка охороняється відповідно до законодавства України і може бути отримана стороною кримінального провадження виключно та лише у порядку тимчасового доступу до речей і документів. 
З матеріалів кримінального провадження не встановлено, що стороною обвинувачення документи, які становлять медичну та конфіденційну інформацію, витребовувалися у обвинуваченого або останній надавав стороні обвинувачення свою згоду в будь-якій формі на доступ та отримання документів, що становлять захищену законом інформацію. В матеріалах кримінального провадження відсутні ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, що свідчить про непроцесуальний спосіб отримання вказаних доказів. 
Вважає, що ці докази порушують право його підзахисного на повагу до приватного життя. 
Матеріали провадження не містять ухвали слідчого судді про визнання документів, які становлять медичну та конфіденційну інформацію, витребуваних у ІНФОРМАЦІЯ_7 або в будь-якій іншій установі, речовими доказами.
Вважає, що ці документи є недопустимими доказами, оскільки отримані без ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, за погодженням з прокурором, не визнані речовими доказами та не приєднані вмотивованою постановою до матеріалів кримінального провадження.
Верховний Суд у своїй постанові зауважив, що щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).
Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.
Суд зазначає, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. 
Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.
Суд не вважає, що докази в даному кримінальному провадженні були отримані внаслідок порушень у значенні частини 1 статті 87 КПК. Таким чином, суд відхиляє довід сторони захисту про їх недопустимість, а також про недопустимість інших доказів, які є похідними від цих доказів.
Також захисник зазначає, що відеозаписи, які містяться в матеріалах кримінального провадження не містять обов`язкового реквізиту – електронного підпису автора. В результаті такий відеозапис не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлень.
Проте сторона захисту не обґрунтувала, як ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді, також зважаючи на визнання обвинуваченим обставин вручення йому повістки.
Також захисник вказує, що витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.
Проте прокурор не надавав суду для дослідження витяг з ЄРДР.
Захисник зауважує, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за своєю правовою природою не доказом у розумінні положень ст. 84 КПК України.
Щодо твердження захисника про те, що процесуальні рішення у справі не можуть вважатись належними доказами вчинення кримінального правопорушення суд зазначає, що надані стороною обвинувачення та досліджені судом процесуальні документи, які містять процесуальні рішення, оцінені судом як такі, що підтверджують правомірність проведення слідчих дій під час досудового розслідування.
Також захисник звертав увагу на те, що листом ІНФОРМАЦІЯ_14 від 11 квітня 2025 року, тобто за п`ять місяців до того, як були внесені відомості до ЄРДР, були передані відомості з персональними даними ОСОБА_3 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.
Щодо вказаного листа, з його реквізитів на фірмовому бланку ІНФОРМАЦІЯ_14 вбачається, що його вихідний номер №2/2637, дата – 25 вересня 2025 року. Тому суд у вказаному питанні порушень не вбачає.
Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 та його захисника про те, що обвинувачений має бронювання з ПП « ОСОБА_4 »; оскільки на момент вручення повісток ОСОБА_3 не мав пільг щодо призиву, що не заперечується стороною захисту. Таким чином, вказані доводи не впливають на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.
Отже, позицію сторони захисту стосовно визнання зібраних доказів сторони обвинувачення недопустимими, суд оцінює критично, на думку суду всі досліджені в судовому засіданні докази сторони обвинувачення є допустимими, і зібраними у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. 
Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_3 .
Оцінюючи докази у їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, у результаті всебічного, повного і неупередженого їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердилися, пред`явлене обвинувачення доведене та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

5.Призначення покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 одружений, працевлаштований, має бронювання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за теперішнім та попереднім місцями проживання характеризується позитивно, за теперішнім та попереднім місцями роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, є охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні та бере участь у проповідуванні.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також те, що він має безсумнівно щирі та послідовні релігійні переконання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності та невідворотності покарання, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, що є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Мета покарання полягає в тому, щоб досягти виправлення засудженого, а також запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. 
У висновку представника органу пробації зазначено, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства Зважаючи на це та те, що вчинене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, раніше обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності, має безсумнівно щирі та послідовні релігійні переконання, суд з додержанням принципу співмірності та індивідуалізації покарання вважає, що є підстави та можливість досягти мети заходу примусу (виправлення та перевиховання) без ізоляції від суспільства. А тому можливо відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На думку суду, таке рішення буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вказана правова позиція щодо призначення покарання підтверджена та сформована в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.10.2025 у справі №573/838/24.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Під час судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_3 судом не обирався.
Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання такого запобіжного заходу.
Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд –
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку –2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази:
-копії документів, а саме картка обстеження та медичного огляду №2332 від 27.08.2024 ОСОБА_3 , довідка військово-лікарської комісії № 162 солдата запасу ОСОБА_3 , облікова карта до військового квитка серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_3 , копія військового квитка НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_3 , картка професійно-психологічного відбору кандидата ОСОБА_3 , картка професійно-психологічного відбору кандидата для прийняття на військову службу по мобілізації ОСОБА_3 , результати опитувальника «АДАПТИВНІСТЬ-200», обліково-послужна карта ОСОБА_3 , попередження про недопущення вчинення військового злочину чи правопорушення на ім`я ОСОБА_3 , наказу № 631 від 13.08.2025 «Про зняття з військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на військову службу від час мобілізації, на особливий період», наказу № 628 від 13.08.2025 «Про призов на військову службу від час мобілізації, на особливий період», паспорта громадянина України ОСОБА_3 , оригінал розписки ОСОБА_3 від 11.08.2025, наказу № 1068 від 25.09.2025 «Про призов на військову службу від час мобілізації, на особливий період», наказу № 1069 від 25.09.2025 «Про зняття з військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на військову службу від час мобілізації, на особливий період», поіменний список військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_32 і відправлені у складі команди « НОМЕР_5 » № 2/1360 від 25.09.2025, картка обстеження та медичного огляду №4900598 від 16.09.2024 ОСОБА_3 , довідка військово-лікарської комісії № 2025-0922-0957-3471-0 від 22.09.2025, висновок лікаря хірурга, оригінал розписки ОСОБА_3 від 24.09.2025, DVD-диск, де маються два відеозаписи з портативного відео-реєстратору ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.09.2025, які приєднано до матеріалів кримінального провадження № 12025250370001017 від 10.09.2025 – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченому та прокурору.

Суддя               ОСОБА_1