Справа № 365/77/26 
Номер провадження: 2/365/270/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

16 квітня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Хижного Р.В.
за участю секретаря судового засідання Середи Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») адвокат Усенко М.І. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року у сумі 16137,50 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. Позовна заява подана через систему «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 100248400 (далі – Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, зі сплатою підсотків за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій та зобов`язувався сплатити кредитні кошти, комісії і відсотки за користування кредитом у строки встановлені Кредитним договором. Кредитний договір укладений у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11, 12 закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк, визначені умовами Кредитного договору. Відповідач зі свого боку не виконав належним чином умови Кредитного договору. 
26.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги № 106-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, сума заборгованості відповідачки становить 16137,50 гривень, з них: 5000,00 гривень – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11137,50 гривень – заборгованість за відсотками.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 11 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. За клопотанням представника позивача витребувано докази.
В судове засідання позивач свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача Усенко М.І. направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність не подав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за адресою його реєстрації, судова повістка у судове засідання на 11.03.2026 року отримана відповідачем особисто (а.с. 52). Судова повістка у судове засідання на 15.04.2026 року повернулась до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 58). З огляду на це, відповідач одночасно викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. 
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 09.12.2023 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 подав Анкету-заяву на кредит № 100248400.
09.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 100248400 (індивідуальна частина).
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Сума кредиту становить 5000,00 гривень (п.1.2. Кредитного договору).
Кредит надається загальним строком на 105 днів з 09.12.2023 року (п. 1.3. Кредитного договору).
Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 23.03.2024 року.
Відповідно до п.п.1.5.2, 1.5.3, 1.6. Кредитного договору, проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складають 15757,50 гривень. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 7,50 гривень, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів).
Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 3.3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.
За змістом п. 6.3. Договору, Позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.
Додатком № 1 до Кредитного договору є графік платежів, згідно з яким визначена до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом. Загальна вартість кредиту становить 20757,50 гривень (а.с. 11-18 – копія Кредитного договору).
Згідно із платіжним дорученням № 78211915 від 09.12.2023 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача ОСОБА_1 банківська картка № НОМЕР_2 - кошти у розмірі 5000,00 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 100248400 (а.с. 19). Зарахування коштів на картковий рахунок відповідача підтвердужється інформацією АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 56).
26.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т, а 04.02.2025 року між ними укладено Додаткову угоду до Догоору відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 року, відповідно до умов яких та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року (а.с. 21-29).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 року, складеного 26.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 26.03.2024 року, складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору. 
Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 16137,50 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками – 11137,50 гривень (а.с. 30).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останій не здійснив погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора (а.с. 19(зворот)-20).
Відповідач повідомлявся про відступлення права вимоги за Кредитним договором на користь позивача та необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с. 31(зворот).
Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року станом на 05.01.2026 року, заборгованість відповідача становить 16137,50 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками – 11137,50 гривень (а.с. 20(зворот).
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору № 100248400 від 09.12.2023 року, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у загальному розмірі 16137,50 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками – 11137,50 гривень. Право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 року. Відповідач своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав. Розрахунок заборгованості не оспорює.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року у розмірі 16137,50 гривень.
В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного.
За подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень (а.с. 38).
Позивач у позові просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», акт № 14817 наданих послуг від 05.01.2026 року, детальний опис наданих послуг (а.с. 33-36).
Верховним Судом неодноразово висловлювалася позиція, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20, додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 206/5280/21).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
У даній справі судом враховано незначну складність категорії справи, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, крім того, аналогічні позови цього позивача до інших відповідачів вже розглядались судами.
Крім того, суд враховує, що розгляд справи проведено у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з”являлись, у справі було ухвалено заочне рішення.
Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 8000,00 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідає критерію розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, враховуючи ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, має становити 5000,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхіднеи стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 513, 514, 515, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 280, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 100248400 від 09.12.2023 року у розмірі 16137,50 грн (шістнадцять тисяч сто тридцять сім гривень 50 копійок), з яких: 5000,00 грн (п”ять тисяч гривень 00 копійок); 11137,50 (одинадцять тисяч сто тридцять сім гривень 50 копійок) – заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п”ять тисяч гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. 

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: 79018, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 , в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614).
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Р.В. Хижний