Справа № 308/15780/25
2/308/2686/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 квітня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:
секретаря судових засідань Віраг Е.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, 79029, до
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатскої області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2505531 від 10.06.2020 у розмірі 15553,67 грн та судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка не виконала умови даного кредитного договору, а саме - після настання терміну повернення кредиту, не погасила заборгованість у встановлений строк. Право вимоги за кредитним договором було відступлено новому кредитору – позивачу. Станом на дату подання позовної заяви, у відповідачки перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 15553,67 грн, яка складається з 5488,50 грн заборгованості за тілом кредиту та 10065,17 грн заборгованості за відсотками. Позивач направив відповідачці досудову вимогу, в якій просив добровільно погасити вищевказану заборгованість, однак відповідачка проігнорувала вимоги банку, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було змушене звернутися за захистом своїх прав до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, у якій зазначає про те, що у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановив заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов такого висновку.
10 червня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та відповідачка (позичальник) уклали договір про споживчий кредит № 25055321 від 10.06.2020. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти на обумовлений сторонами строк, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та проценти за користування кредитом. Сума кредиту становить 5500,00 гривень. Кредит надається на 7 днів. У договорі визначена річна процентна ставка, загальні витрати по кредиту позичальника, інші умови. Кошти кредиту надається позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .
Даний кредитний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора М504638.
Згідно з листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 18.07.2025 № 5729-ВП, 10 червня 2020 року на картку № НОМЕР_2 було перераховано кошти у розмірі 5500,00 грн, код авторизації 211433, номер транзакції в системі WayForPay – creditplus-8244708.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2505531 від 10.06.2020 щодо ОСОБА_1 , заборгованість за даним кредитним договором перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», станом на 07.02.2021 складає 15553,67 грн, з яких 5488,50 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 10065,17 грн – прострочена заборгованість за відсотками. 
08 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» договір про відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021, згідно з умовами якого, кредитор передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. 
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року, підписаним ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», товариству відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2505531 від 10.06.2020. Факт передачі права вимоги також підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників від 08 лютого 2021 до Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року. 
Позивач звертався до відповідачки з досудовою вимогою № 20484337 від 14.10.2025, в якій просив виконати зобов`язання і негайно погасити заборгованість у сумі 15553,67 гривень. 
Окрім цього, позивач додав до позовної заяви графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту, відомість про щоденні нарахування та проценти з ТОВ «Авентус Україна», довідку про ідентифікацію позичальника ОСОБА_1 . 
Оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
У справі, що розглядається предметом позову є заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 2505531 від 10.06.2020, укладеного між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою (боржником) – ОСОБА_1 , станом на день подання позову, у розмірі 15553,67 гривень. 
З розрахунку заборгованості, долученому позивачем, вбачається, що дана заборгованість складається з 5488,50 грн – простроченої заборгованості за тілом кредиту та 10065,17 грн – простроченої заборгованості за відсотками. 
Судом враховується, що у даній справі відповідачка здійснила часткове виконання умов кредитного договору, шляхом сплати грошових коштів за процентами 16.06.2020 у розмірі 731,50 грн, 19.06.2020 у розмірі 313,50 грн, 23.06.2020 у розмірі 418,00 грн, 27.06.2020 у розмірі 418,00 грн, 30.06.2020 у розмірі 313,50 грн,03.07.2020 у розмірі 313,50 грн, 16.07.2020 у розмірі 1358,50 грн та 16.07.2020 у розмірі 11,50 грн за тілом кредиту. 
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцієї - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Укладений відповідачкою договір у встановленому законом порядку нею не оспорювався та не визнавався недійсним, дії позивача виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачкою не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачка не надала, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та її розміру.
Перехід права вимоги до позивача від первісного кредитора також підтверджується дослідженими доказами.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно з якими, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу за вказаним кредитним договором, станом на день розгляду справи, відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором № 2505531 від 10.06.2020 в розмірі 15553,67 грн, є обгрунтованими і підлягають задоволенню з підстав та мотивів викладених вище.
Окрім цього, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
На підтвердження цього позивач надав Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з адвокатський об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг правової правничої допомоги № 163 від 08.10.2025 та детальний опис наданих послуг до акту № 163 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 07 липня 2025 року.
Беручи до уваги подання позивачем доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, враховуючи те, що під час розгляду справи відповідачка не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надала обґрунтування неспівмірності даних витрат, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 8000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву задовольнити.
2. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором № 2505531 від 10.06.2020 в розмірі 15553,67 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три грн 67 коп) з яких:
- 5488,50 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту;
- 10065,17 грн – прострочена заборгованість за відсотками.
3. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 8000,00 грн (вісім тисяч грн 00 коп) понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя     Н.І. Зарева