П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 148/66/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Саламаха О.В. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
14 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №Т/25/2436 від 25.12.2025 про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову №Т/25/2436 від 25.12.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на нього накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а саме провадження - закрити.
Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що неявка за повісткою була зумовлена поважними причинами, оскільки на момент визначеної дати він перебував на медичному обстеженні, однак ці обставини судом належним чином не враховані. Крім того, повістка була вручена лише за один день до дати явки, що об`єктивно не забезпечувало можливості своєчасно виконати обов`язок щодо прибуття, зокрема з урахуванням необхідності погодження відсутності з роботодавцем. 
Позивач також зазначає, що він перебуває на військовому обліку, своєчасно уточнив свої персональні дані через електронні реєстри, зокрема «Резерв+» та «Оберіг», а тому не мав наміру ухилятися від виконання обов`язків. Додатково вказує, що судом порушено норми процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки доказів, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до копії протоколу № Т/25/2436 від 18.12.2025, оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом ОСОБА_2 складено протокол про те, що 18.12.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що 04.12.2025 позивачу повідомлено про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на «05.12.2025». Даний виклик позивач проігнорував та не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що має ознаки адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
У графі «пояснення та зауваження щодо змісту протоколу» позивач зазначив, що перебував на лікуванні, тому і не з`явився по повістці. Також, у протоколі зазначено, що до нього додається копія паспорту, РНОКПП та лікарняний лист, та наявний підпис про отримання другого примірнику протоколу.
Відповідно до інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я №1111-ТТ69-5ВЕ3-С849 від 12.12.2025, ОСОБА_3 лікарем-кардіологом КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» сформовано медичний висновок про тимчасову непрацездатність пацієнта у період з 11.12.2025 по 15.12.2025.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № Т/25/2436 від 25.12.2025, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки, 04.12.2025 військовозобов`язаному громадянину України ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.12.2025. Копію протоколу № Т/25/2436 позивач отримав та був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі. Поважних причин неприбуття позивача у відповідності до ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про розгляді справи встановлено не було. Оскільки, позивач проігнорував виклик та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
За даними військово-облікового документа «Резерв+», сформованого 01.01.2026 встановлено, що позивач уточнив дані 24.06.2024, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, відображається статус «Порушення правил військового обліку».
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 05.12.2025, лікарем-кардіологом КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» ОСОБА_4 05.12.2025 встановлено позивачу ряд діагнозів та призначено лікування.
Крім того, відповідачем як суб`єктом владних повноважень через підсистему «Електронний Суд» надано відеозапис з нагрудної камери працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вручення повістки позивачу. про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.12.2025.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні настав з 17.03.2014, з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
У подальшому, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та діє до теперішнього часу.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Крім того, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до норм інших законів чи підзаконних нормативно-правових актів, якими врегульовано, в даному випадку, правила військового обліку.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно ч. 3, абз. 2, 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до копії протоколу № Т/25/2436 від 18.12.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 18.12.2025 встановлено, що 04.12.2025 військовозобов`язаному позивач повідомлено про необхідність з`явитися 05.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак проігнорував даний виклик та у зазначену дату не з`явився, цим позивач не виконав свій обов`язок, порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
У графі «пояснення та зауваження щодо змісту протоколу» позивач зазначив, що перебував на лікуванні, тому і не з`явився по повістці. Також, у протоколі зазначено, що до нього додається копія паспорту, РНОКПП та лікарняний лист, та наявний підпис про отримання другого примірнику протоколу.
Дійсно, консультаційним висновком спеціаліста від 05.12.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 05.12.2025 звернувся до КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради», за наслідком якого було встановлено позивачу ряд діагнозів та призначено лікування.
Однак, відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнається: хвороба громадянина та у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно матеріалів справи, позивач позивач 05.12.2025 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у найкоротший строк (не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття) не повідомив територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про причини своєї неявки.
Крім того, позивач вказує, що повістка була вручена позивачу 04.12.2025, тобто за один день до визначеної дати явки, і оскільки він офіційно працевлаштований та працює з понеділка по п`ятницю, об`єктивно не зміг забезпечити свою явку, так як позивачу потрібно було погодити його відсутність з роботодавцем.
Слід зазначити зазначити, що громадянин який викликається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки має можливість звернутися особисто, через пошту або законного представника до ТЦК та СП, із клопотанням про перенесення його явки на іншу дату, із зазначенням та наданням доказів причини неможливості з`явитись у визначену у повістці дату і час.
Також, відповідно до копії протоколу № Т/25/2436 від 18.12.2025, позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду його справи, однак 25.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, не висловив свою позицію щодо даного протоколу, у зв`язку з чим, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №Т/25/2436 від 25.12.2025, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи вищезазначене, слід дійти до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, тому суд вважає постанову № Т/25/2436 від 25.12.2025 законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.