Справа № 344/21315/25 
Провадження № 1-кп/344/701/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_4 — ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_4 вчинив: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, за наступних обставин.
Так, 03.09.2025 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля закладу “Барбос”, що по вул.Левка Бачинського в м.Івано-Франківську почав безпричинно чіплятися до перехожих громадян, провокуючи таким чином на конфлікт.
В цей час, неправомірні дії ОСОБА_4 у вказаному місці помітили військовослужбовці екіпажу “ЧВН АП-500” у складі заступника командира патрульного батальйону по роботі з особовим складом в/ч НОМЕР_2 НГУ майора ОСОБА_5 , старшого водія 1 патрульної роти патрульного батальйону в/ч НОМЕР_2 НГУ молодшого сержанта ОСОБА_6 та стрільця 1 відділення 1 гірсько-патрульного взводу гірсько-патрульної роти патрульного батальйону в/ч НОМЕР_2 НГУ солдата ОСОБА_7 , які здійснювали охорону громадського порядку на території міста, при цьому вказані військовослужбовці перебували в однострої Національної Гвардії України, з відповідними розпізнавальними знаками, які після проведення інструктажу керівництвом в/ч НОМЕР_2 НГУ та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, приступили до виконання службових обов`язків.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ “Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів” військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 НГУ майор ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу.
Після чого, військовослужбовець НГУ ОСОБА_5 з метою припинення вище вказаних неправомірних дій ОСОБА_4 та у відповідності до ст.15 ЗУ “Про Національну Гвардію” зробив йому зауваження щодо припинення таких дій та вказав, що в разі продовження таких дій до нього можуть бути застосовані спеціальні засоби та його буде доставлено до Івано-Франківського районного управління поліції для складання матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, однак ОСОБА_4 ігноруючи законні вимоги військовослужбовців НГУ, продовжив провокувати конфлікт з останніми.
З метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виніс йому повторне усне попередження, однак ОСОБА_4 ігноруючи законні вимоги працівників правоохоронного органу, продовжував провокувати конфлікт з останніми, при цьому він почав скорочувати відстань та наближатись до ОСОБА_5 у зв`язку з чим було прийнято рішення про здійснення адміністративного затримання ОСОБА_4 , однак останній усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків, при цьому нехтуючи законною вимогою військовослужбовців НГУ, з метою перешкоджання нормальній діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету, став чинити їм активний фізичний опір, а саме почав відштовхувати ОСОБА_5 , розмахувати руками і ногами, та намагатись нанести удар правою рукою по ОСОБА_5 з метою перешкоджання здійснення його затримання. Надалі при спробі продовжити здійснювати адміністративне затримання ОСОБА_4 почав знову відштовхувати ОСОБА_5 , при цьому почав наносити останньому удари своєю правою рукою в ділянку голови.
Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи чинити активний фізичний опір працівникам правоохоронного органу, вириваючись від військовослужбовця НГУ ОСОБА_5 з метою уникнення затримання, здійснив укус великого пальця правої руки потерпілого ОСОБА_5 .
В подальшому на підставі ст.17 ЗУ “Про Національну Гвардію” до ОСОБА_4 було застосовано спецзасіб “кайданки” та екіпажом НГУ доставлено на територію Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, де ОСОБА_4 продовжив провокувати конфлікт, при цьому виражатись нецензурною лексикою в сторону військовослужбовців НГУ та в ході цього намагався нанести удар своєю правою ногою по ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свою поведінку, просить суворо його не карати. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 09.01.2026 року подав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 без його участі. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, цивільний позов подавати не буде, просив суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Суд вважає дану кваліфікацію правильною.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, його вік, те, що на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, майновий стан. 
Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_4 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, в тому числі для окремих осіб, Івано-Франківський районний відділ філії ДУ “Центр пробації” в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб). У випадку прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення обов`язків, передбачених п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи всі вищенаведені обставини, особу винного, його ставлення до вчиненого, щире каяття, беручи до уваги обставини справи, думку прокурора в судовому засіданні, який просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді пробаційного нагляду, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.342 КК України у виді пробаційного нагляду, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. 
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.
Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,- 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік пробаційного нагляду.
На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази — цифрові носії (DVD-R диски) в кількості 2 штуки із відеозаписами з нагрудних камер працівників військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 НГУ, які постановою слідчого від 01.10.2025 року визнано речовими доказами — залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. 

Суддя ОСОБА_8