Справа № 191/2970/25 
Провадження № 1-кп/191/259/25
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області м. Синельникове кримінальне провадження №12025041390000649 від 26 травня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-ще. Вищетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25.05.2025, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 . Де в нього виник раптовий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки ДЕЛЬТА без ДНЗ в корпусі червоного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , що знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який належав його знайомому ОСОБА_5 .
Так, 25.05.2025 року, близько о 22 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, діючи умисно, переконався, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає проник на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 де за допомогою зусилля рук, викотив транспортний засіб - мопед марки ДЕЛЬТА без ДНЗ в корпусі червоного кольору номер шасі НОМЕР_1 за межі подвір`я.
Подолавши деяку відстань від подвір`я, після чого привів двигун у дію мопеда марки ДЕЛЬТА без ДНЗ в корпусі червоного кольору номер шасі НОМЕР_1 , здійснив рух та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим незаконно заволодів вказаним транспортирним засобом в супереч волі власника.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними злочинними діями здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище, який належить потерпілому ОСОБА_5 ..
Дії  ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, надав показання які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 25.05.2025 року просив знайомого ОСОБА_5 відвезти його в сусіднє село, останній відмовив, потім він приблизно о 23.00 зайшов через хвіртку на подвір`я ОСОБА_5 , звідки викотив мопед червоного кольору назва якого «Дельта» та поїхав на ньому у сусіднє село Осокорівка до знайомої, де і залишив його на подвір`ї. Наступного дня мопед забрала поліція. У скоєному щиро кається, просив вибачення у потерпілого. 
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не бажає. Покарання просив призначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне, оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, вибачився перед потерпілим та не намагався уникнути кримінальної відповідальності. 
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, характеризується позитивно, має тимчасові заробітки, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна, потерпілий претензій до обвинуваченого не має. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, письмову позицію потерпілого з приводу призначення міри покарання на розсуд суду та відсутність з його боку претензій до обвинуваченого, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в мінімальному розмірі санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 повністю відшкодував шкоду, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна, яка передбачена санкцією ч.2 ст.289 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати вирішити на підставі ч.4 ст. 122, ст. 124 КПК України. 
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого  ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого  ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому  ОСОБА_3 не обирався. 
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави (код класифікації 24060300) документально підтверджені витрати за проведення судової трасологічної експертизи, за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № СЕ-19/113-25/3612-Д від 29.05.2025 року, в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.( т.2 а.с.37).
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь судового експерта ОСОБА_6 IBAN НОМЕР_3 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.( т.2 а.с.49)
Речові докази: мопед ДЕЛЬТА червоного кольору та ключі від мопеду, що знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 (т.2 а.с. 30-33).
Речові докази сліди пальців рук, які поміщені до поліетиленового пакету № 6136441 та флеш накопичувач марки goodram 32 gb – зберігати при матеріалах справи ( т. 2 а.с. 45-46, 77). 
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 

 Суддя	  ОСОБА_1