П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/13746/25	

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 у справі № 400/13746/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті з 01.07.2021 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 року до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". 
До позову ОСОБА_1 додав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій, зокрема, вказав, що право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків їх виплати не обмежується будь-яким строком. Позивач зазначив, що 14.11.2025 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - Управління або відповідач) із заявою про виплату з 01.07.2021 щомісячної доплати, проте відповідач листом від 01.12.2025 у задоволенні заяви відмовив.
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 29.12.2025 залишив позовну заяву без руху, зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами за період до червня 2025 року (шість місяців до дня подання позову). Суд, з посиланням на відповідну практику Верховного Суду, вказав, що факт звернення позивача до відповідача із заявою не змінив момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Також суд зазначив, що строк звернення до суду з вимогами про щомісячну виплату 2 000 грн встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (постанова Верховного Суду від 08.05.2024 у справі № 400/11403/23).
Позивачу було запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за відповідний період, в якій зазначити поважні причини його пропуску, тобто такі, що об`єктивно, незалежно від полі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження наявності цих причин.
12.01.2026 позивач подав заяву, в якій, зокрема, вказав таке. 13.11.2025 набрало законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/5617/25, яким Управління було зобов`язано "… провести перерахунок та виплачувати з 01.12.2019 пенсію ОСОБА_1 з врахуванням індексації грошового забезпечення згідно довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2025 року №437 фіксованого розміру індексації грошового забезпечення та довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_2 від 12.02.2025 №317/ФЕС фіксованої індексації …". ОСОБА_1 зазначив, що "… після набранні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 року у справі №400/5617/25 законної сили 13.11.2025 року розмір моєї пенсії з 01.07.2021 року було проведено без врахування щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 ... порушення моїх прав відбулося внаслідок протиправних дій ГУПФ України … вчинених 01.12.2025 року при проведенні перерахунку пенсії з 01.07.2021 року відповідно до довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2025 року №437 та довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_2 від 12.02.2025 року №317/ФЕС, а тому шестимісячний строк звернення до суду спливає 01.06.2026 року … порушення моїх прав було вчинено ГУПФ України 01.12.2025 з 01.07.2021 … на виконання рішенням … суду … у справі №400/5617/25 … а тому звернувшись до … суду 17.12.2025 року мною з поважних причин було пропущено строк звернення до суду …".
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.01.2026 у справі № 400/13746/25 позовну заяву повернув в частині позовних вимог за період з 01.07.2021 до 18.06.2025.
Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повідомив поважні причини пропуску строку звернення до суду з вимогами за період з 01.07.2021 до 18.06.2025 (шість місяців до подання позову), не надав відповідні докази.
За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви в частині позовних вимог.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального, у зв`язку з чим просить її скасувати.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій ГУПФ України в Миколаївській області вчинених 01.12.2025 при проведенні перерахунку пенсії з 01.07.2021 відповідно до довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 №437 та довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_4 від 12.02.2025 №317/ФЕС, з тому шестимісячний строк звернення до суду спливає 01.06.2026.
Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якій наполягає, що доводи апеляційної скарги, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Приписи абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є незгода позивача з тим, що йому не нараховувалася та не виплачувалась щомісячна доплата у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.07.2021.
Разом з тим, початок перебігу строку звернення до суду позивач пов`язує з моментом, коли ознайомився із змістом листа відповідача від 01.12.2025.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав останній дізнався із змісту листа відповідача від 01.12.2025, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.
Апеляційний суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Проте, позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку для звернення до суду не вказуються обставини, які були об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, та не надано доказів на підтвердження таких обставин.
Отже, враховуючи те, що позивач не повідомив поважні причини пропуску строку звернення до суду з вимогами за період з 01.07.2021 до 18.06.2025 (шість місяців до подання позову), не надав відповідні докази, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви в частині позовних вимог.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 у справі № 400/13746/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик