ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/304/26  Номер провадження 33/814/518/26	Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі:
представника Полтавської митниці ДФС – Ковальова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Полтавської митниці ДФС на постанову судді Подільського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2026 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Узбекистан, раніше зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 08.12.2025 року від органу досудового розслідування надійшла інформація про те, що 03.02.2018 року на митну територію України (у зоні діяльності Харківської митниці) ОСОБА_1 ввезла транспортний засіб „Daewoo Lanos”, реєстраційний номер НОМЕР_1 у митному режимі „тимчасове ввезення”, терміном до одного року, тобто до 03.02.2019 року. Однак, у термін до одного року і після сплину річного терміну ОСОБА_1 зобов`язання щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України не виконала. 
Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ст.380 МК України строк (більше ніж на 30 діб) тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, чим порушила надане нею зобов`язання про зворотне вивезення. 
Мотивуючи прийняте рішення, суддя місцевого суду зазначив, що вказані дії  ОСОБА_1 утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.181 МК України, яка була чинною на час ввезення автомобіля та виникнення обов`язків щодо його вивезення, а тому підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.6 ст.181 МК України відсутні.
В апеляційній скарзі представник митниці просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі від 8 до 12 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або конфіскації транспортного засобу, вартість якого становить 41 628, 76 грн. Крім того, стягнути з ОСОБА_1 витрати за пересилання поштової кореспонденції у розмірі 192 грн. та витрати за зберігання вилученого предмета правопорушення у розмірі 25 990, 62 грн.
Вказує, що заяви про продовження строку тимчасового ввезення ОСОБА_1 до митного органу до дати його закінчення не подавала. На адресу Полтавської митниці не надходило документів, що підтверджують факт аварії, настання дій обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, які б завадили своєчасному вивезенню автомобіля за межі митної території України. 
Крім того, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі тимчасового ввезення та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території у встановлені строки є триваючим правопорушенням, оскільки у даному випадку особа перебуває у безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку. 
Інші учасники провадження постанову судді не оскаржили.
Особа, провадження щодо якої закрито,  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явилась. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила. 
Вислухавши представника Полтавської митниці Ковальова О.М. ,який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.
Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.
Положеннями ст.103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч.1 ст.380 МК України громадянам-нерезидентам надано право тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування на строк до одного року. Це строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Згідно з ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1  03.02.2018 року на митну територію України (у зоні діяльності Харківської митниці) ОСОБА_1 ввезла транспортний засіб „Daewoo Lanos”, реєстраційний номер НОМЕР_1 у митному режимі „тимчасове ввезення”, терміном до одного року, тобто до 03.02.2019 року.
Станом на 03.02.2019 року у термін до одного року і після сплину річного строку ОСОБА_1 не виконала вимоги закону і транспортний засіб за межі митної території України не вивезла. Відповідно до відомостей з модуля „Провадження у справах про ПМП” АСМО „Інспектор” станом на 07.01.2026 року не зареєстровано факту складання протоколу про порушення митих правил щодо ОСОБА_1 щодо порушення терміну тимчасового ввезення вказаного авто. 
Під час розгляду даної справи суддею місцевого суду правильно враховано, що на момент ввезення транспортного засобу (03.02.2018 року), диспозицією ст.481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів на митну територію України.
Санкція будь-якої із трьох частин цієї статті у тій редакції була більш м`якою, аніж санкція ч.6 ст.481 МК України у діючій редакції.
Положеннями Закону України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року до ст.481 МК України внесено зміни до МК України та наразі ст.481 МК України містить 6 частин.
Редакція ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року.
Диспозицією ч.6 ст.481 МК України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
За такі порушення передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Відповідно до ст.3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань держаної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.
Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
Приписи законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
У рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України вказує, що до події, факту застосовується той же закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Положеннями ч.6 ст.481 МК України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрату цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Однак, на час ввезення вказаного транспортного засобу такі дії, як окремий склад правопорушення, Митним Кодексом України не були передбачені.
У межах даної справи суддя правильно встановив, що  ОСОБА_1  03.02.2018 року на митну територію України (у зоні діяльності Харківської митниці) ОСОБА_1 ввезла транспортний засіб „Daewoo Lanos”, реєстраційний номер НОМЕР_1 у митному режимі „тимчасове ввезення”, терміном до одного року, тобто до 03.02.2019 року, тимчасово ввезла на митну територію України (у зоні діяльності Харківської митниці)автомобіль „Daewoo Lanos”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у термін до одного року і після сплину річного терміну у термін більше ніж десять діб не вивезла вказаний транспортний засіб за межі митної території України, а тому її дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України в редакції, яка була чинною на час вчинення правопорушення. 
Отже, підстав для кваліфікації дій  ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України, всупереч доводам апелянта, немає.
Згідно вимог ч.1 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою-п`ятою статті 481 МК України, розглядаються митними органами, а тому апеляційний суд позбавлений можливості розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України.
При цьому апеляційний суд також враховує, що інформація щодо невивезення транспортного засобу громадянином Республіки Узбекистан  ОСОБА_1  у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС та АСМО „Інспектор” ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на 03.02.2019 року, однак протокол щодо неї за порушення митних правил в редакції закону, яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинені дії, складений не був, і це не залежало від волевиявлення особи, яка притягається до відповідальності.
Отже, відсутні підстави для притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною та обгрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Полтавської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя        Л.В. Нізельковська