ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 р. 	Справа № 320/38778/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 (суддя Біленський О.О.; м. Харків) по справі № 320/38778/25
за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ"  
про стягнення коштів до державного бюджету,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ", в якому просило суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ" (код ЄДРПОУ 44155312) штраф у розмірі 34 000,00 грн. в дохід державного бюджету.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 адміністративну справу №320/38778/25 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ" про стягнення коштів до державного бюджету - передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву на підставі пункту 8 частини 4 статті 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позов з вимогою про стягнення коштів, яка ґрунтується на підставі рішення контролюючого органу, може бути ним поданий до суду у тримісячний строк з дня виникнення підстав, що дають йому повноваження на пред`явлення визначених законом вимог, але не раніше закінчення шестимісячного строку, встановленого для судового оскарження такого рішення.
Вказане рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2025 №10-5-5.4-14/36 отримане відповідачем 15.07.2025.
Оскільки рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2025 №10-5-5.4-14/36 отримане відповідачем 15.07.2025, а позов до суду поданий 30.07.2025 - до закінчення шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що у суб`єкта владних повноважень право на пред`явлення визначених законом позовних вимог в цій частині ще не виникло, а тому зазначений позов підлягає поверненню.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року по справі № 320/38778/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким направити справу до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 серпня 2020 року у справі №640/16216/19 та від 10 грудня 2020 року у справі № 360/276/19, зазначає, що позовну заяву із вимогою про стягнення суми штрафу, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, може бути подано до адміністративного суду у тримісячний строк після спливу п`ятнадцятиденного строку з дня отримання суб`єктом господарювання такого рішення.
Вказує, що цінний лист з рішеннями Головного управління було направлено за адресою провадження господарської діяльності відповідача. Оскільки цінний лист не був отриманий адресатом та повернувся до Головного управління 15.07.2025, позивач вважає, що строк з якого позивач набув право звертатися до суду з відповідним позовом почався через 15 днів після такого повернення, а саме – 30.07.2025 та закінчився – 30.10.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав. 
Положеннями частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першої, другою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
За приписами пункту 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Згідно із абзацом 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Основні засади цінової політики і регулювання відносин, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначено Законом України «Про ціни і ціноутворення» від 21 червня 2012 року № 5007-VI (далі по тексту – Закон № 5007-VI).
Статтею 16 Закону № 5007-VI передбачено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі по тексту – Закон № 877-V).
Частиною 3 статті 12 Закону № 877-V визначено, що у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.
З аналізу вищенаведених норм Закону № 877-V випливає, що перебіг тримісячного строку звернення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідною постановою вказаного органу, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення про накладення штрафу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 по справі № 420/11261/20, від 24.11.2021 по справі № 320/5809/21, від 12.05.2022 по справі № 420/9673/20, від 04.07.2023 по справі № 640/2003/22.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25.05.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області прийнято Рішення про застосування до ТОВ "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ" адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення №10-5-5.4-14/36.
Копію зазначеного рішення було надіслано Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 25.06.2025 на адресу впровадження товариством господарської діяльності: вул. Перемоги, буд. 6, м. Миронівка, Київська область, на підтвердження чого позивач долучив до позовної заяви копії опису вкладення до цінного листа, накладної та квитанції. 
Отже, колегія суддів вважає, що підставою, яка надала позивачу право на пред`явлення позову про стягнення з відповідача штрафних санкцій, є встановлення факту несплати ТОВ "ПЕРША ФАРМАЦІЯ КИЇВЩИНИ" такого штрафу у 15-денний строк з дня отримання постанови про його накладення.
В ухвалі про повернення позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2025 №10-5-5.4-14/36 отримане відповідачем 15.07.2025.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують дату вручення відповідачу копії рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2025 №10-5-5.4-14/36. Позивач відповідних доказів при зверненні до суду з цим позовом не надав. 
Наведене свідчить, що питання щодо вручення відповідачу рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 25.05.2025 №10-5-5.4-14/36 судом першої інстанції не було досліджено належним чином.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 8 частини 4 статті 169 КАС України передчасним і таким, що зроблений з неправильним застосуванням судом положень статей 122 та 169 КАС України, частини третьої статті 12 Закону № 877-V.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, тому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 320/38778/25 - скасувати.
Справу № 320/38778/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова