Справа № 577/840/26
Провадження № 3/577/313/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" лютого 2026 р.  м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Буток Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП не встановлено, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КпАП України,
Права відповідно до ст. 268 КпАП України роз`яснені

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 778716 від 10.02.2026 року ОСОБА_1 07.02.2026 року о 22 год.43 хв. був відсутній за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 187 КпАП України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КпАП України, не визнав та пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю. Так, 07.02.2026 року він був вдома, працівники поліції не приїжджали та не перевіряли його присутність вдома. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КпАП України одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
Ст. 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
До матеріалів справ про адміністративне правопорушення як докази долучено копію ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова від 21.07.2025 року, якою стосовно ОСОБА_1 строком на 1 рік встановлено адміністративний нагляд; заява ОСОБА_1 про місце проживання, копія паспорту. Також долучено рапорт, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 07.02.2026 року о 22 год. 43 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання. У рапорті вказано, що вказана дія фіксувалась на бодікамеру працівника поліції. 
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівник поліції поліції 07.02.2026 року о 22:42:21 перебуває біля домоволодіння, свистить та стукає у хвіртку. При цьому, зазначає, що хвіртка зачинена, світло не горить та робить висновок, що вдома немає нікого.
Жодних інших доказів, що дійсно ОСОБА_1 не був присутній вдома та не відчинив двері працівнику поліції судді не надано та в матеріалах справ про адміністративні правопорушення не міститься.
Виходячи зі змісту закону, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що надані суду матеріали адміністративної справи не доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КпАП України. 
За змістом ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності. У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене, суд вважає не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КпАП України, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 187, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КпАП України, суд,

П О С Т АН О В И В:
Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно за ст. 187 ч. 1 КпАП України у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя:	  	Т. А. Буток