ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2026 р.  Справа № 911/1689/25 

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву б/н від 24.11.2025 р. позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) – Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” про ухвалення додаткового рішення та заяву б/н від 24.11.2025 р. відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі № 911/1689/25
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони”, м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс”, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область
про стягнення 498 956, 98 грн

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс”, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони”, м. Дніпро
про зобов`язання вчинення дій, стягнення 682 872, 78 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.11.2025 р. у справі № 911/1689/25 за первісним позовом ТОВ “Реактивні Дрони” до ТОВ “Пегас Армс” про стягнення 498 956, 98 грн та за зустрічним позовом ТОВ “Пегас Армс” до ТОВ “Реактивні Дрони” про зобов`язання вчинення дій, стягнення 682 872, 78 грн первісний позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” 447 117 (чотириста сорок сім тисяч сто сімнадцять) грн 34 (тридцять чотири) коп. основної заборгованості, 37 753 (тридцять сім тисяч сімсот п`ятдесят три) грн 85 (вісімдесят п`ять) коп. пені, 10 337 (десять тисяч триста тридцять сім) грн 35 (тридцять п`ять) коп. інфляційних втрат, 3 748 (три тисячі сімсот сорок вісім) грн 44 (сорок чотири) коп. 3 % річних та судові витрати 5 987 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 48 (сорок вісім) коп. судового збору; зустрічний позов задоволено частково та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” 682 872 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн 78 (сімдесят вісім) коп. пені та судові витрати 8 194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири) грн 47 (сорок сім) коп. судового збору; проведено зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнути різницю між ними. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 р. рішення Господарського суду Київської області від 19.11.2025 р. у справі № 911/1689/25 залишено без змін.
20.03.2026 р. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 19.11.2025 р. видано відповідний наказ.
24.11.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) надійшла заява б/н від 24.11.2025 р. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути з відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000, 00 грн.
24.11.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) надійшла заява б/н від 24.11.2025 р. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій він просить суд стягнути з позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 000, 00 грн.
25.11.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від 25.11.2025 р. щодо заявленого первісним позивачем розміру судових витрат, в яких він просить суд відмовити позивачу (за первісним позовом) – відповідачу (за зустрічним позовом) в задоволенні вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в разі задоволення таких вимог просить суд зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 1 000, 00 грн.
27.11.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) надійшла відповідь на заперечення б/н від 27.11.2025 р. щодо заявленого первісним позивачем розміру судових витрат.
28.11.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 28.11.2025 р. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому він просить суд відмовити відповідачу (за первісним позовом) – позивачу (за зустрічним позовом) в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в разі задоволення таких вимог просить суд зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 1 000, 00 грн.
01.12.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) надійшли заперечення на клопотання б/н від 28.11.2025 р. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що були долучені судом до матеріалів справи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) б/н від 24.11.2025 р. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а заява відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) б/н від 24.11.2025 р. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п. 1.1. Договору № 08.05/2025 про надання правової допомоги від 08.05.2025 р. (надалі – Договір), укладеного між Адвокатським об`єднання «Цитадель» (надалі - Адвокатське об`єднання) та ТОВ «Реактивні дрони» (надалі - Клієнт), Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу Клієнту з питань для яких допускається представництво.
Згідно з п. 1.2. Договору Адвокатське об`єднання надає правову допомогу у вигляді:
- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у зазначеному в п. 1.1. Договору статусі особи.
- надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. 
- представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення судочинства, а також в інших державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами;
Пунктами 4.1.-4.5. Договору передбачено, що оплата послуг Адвокатського об`єднання за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової/правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським об`єднанням позитивного результату, якого бажає Клієнт (п. 4.1.).
4.2. Сума вартості виконання робі за договором є фіксованою, зазначається у відповідному рахунку та не залежить від обсягу наданих Клієнту послуг за договором.
4.3. Сума, вказана в п.4.2. даного Договору є гонораром Адвокатського об`єднання в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
4.4. Факт наданої правової допомоги підтверджується актом здачі-прийняття робіт (послуг) затверджених, який підписується сторонами після проведення Клієнтом оплати гонорару Адвокатського об`єднання та або після виконання певної роботи узгодженої між сторонами.
4.5. Клієнт сплачує суму вартості надання послуг за договором згідно виставленого рахунку. 
На підтвердження понесених позивачем (за первісним позовом) – відповідачем (за зустрічним позовом) витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 000, 00 грн під час розгляду справи № 911/1689/25, до суду позивачем (за первісним позовом) - відповідачем (за зустрічним позовом) надано договір № 08.05/2025 про надання правової допомоги від 08.05.2025 р., укладений між Адвокатським об`єднання «Цитадель» та ТОВ «Реактивні дрони», акт № 1 здачі-прийняття робіт (послуг) від 19.11.2025 р. на загальну суму 25 000, 00 грн, рахунок-фактуру № 53 від 08.05.2025 р., платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 3531 від 08.05.2025 р., ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1385830 від 08.05.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4880 від 31.07.2020 р.
Також, як було зазначено вище, відповідач (за первісним позовом) – позивач (за зустрічним позовом) у своїх запереченнях б/н від 25.11.2025 р. щодо заявленого первісним позивачем розміру судових витрат просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката ТОВ «Реактивні дрони» до 1 000, 00 грн.
В обґрунтування свого клопотання відповідач (за первісним позовом) – позивач (за зустрічним позовом) зазначає, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем (за первісним позовом) – відповідачем (за зустрічним позовом) не надано всіх належних та допустимих доказів та зазначена сума витрат на правничу допомогу є завищеною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторонни, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 р. у справі № 922/1964/21).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 р. у справі № 910/16322/18.
Крім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 30.01.2023 р. у справі № 910/7032/17).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд в додатковій постанові від 18.01.2024 р. у справі № 927/885/17 (927/485/19) вважав за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.
Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.
Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" Європейський суд з прав людини у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У процесі розгляду справи відповідачем (за первісним позовом) – позивачем (за зустрічним позовом) у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували завищення вартості за надані позивачу (за первісним позовом) – відповідачу (за зустрічним позовом) адвокатські послуги.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що понесені позивачем (за первісним позовом) – відповідачем (за зустрічним позовом) – ТОВ «Реактивні дрони» судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом), з вищевказаних підстав.
Як було зазначено вище, відповідач (за первісним позовом) – позивач за зустрічним позовом) у своїй заяві б/н від 24.11.2025 р. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат просить суд стягнути з позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) 55 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги від 26.05.2025 р. (надалі – Договір від 26.05.2025 р.), укладеного між Адвокатом Кутею Аліною Андріївною (надалі - Адвокат) та ТОВ «Пегас Армс» (надалі - Клієнт), Адвокат бере на себе зобов`язання по наданню правничої допомоги Клієнту, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду за надання правничої допомоги.
Згідно з п. 1.2. Договору від 26.05.2025 р. Адвокат надає правничу допомогу щодо захисту та представництва інтересів Клієнта у судовій справі № 911/1689/25 без обмеження повноважень.
Пунктами 2.1.-2.3. Договору від 26.05.2025 р. передбачено, що за надання правничої допомоги Клієнт повинен виплатити Адвокату гонорар (ціну Договору) в сумі і в строки, що визначаються Сторонами в акті наданих послуг до Договору (п. 2.1.). 
2.2. Клієнт, погоджуючись на надання інших платних послуг, додатково компенсує Адвокату всі документально підтверджені ним витрати (проведення досліджень, експертиз тощо).
2.3. Факт надання послуг за Договором підтверджується актом наданих послуг, що надсилається Адвокатом Клієнту у двох примірниках. Клієнт підписує та повертає Адвокату один примірник такого акту. У випадку, якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати направлення Адвокатом Клієнту відповідного акту Адвокат не отримав підписаний акт або вмотивовані письмові зауваження щодо якості та повноти наданих послуг, надані Адвокатом послуги вважаються прийнятими Клієнтом без зауважень, а акт таким, що прийнятий та підписаний Клієнтом. В такому разі сума винагороди (гонорару) Адвоката, зазначена в акті, є узгодженою та такою, що підлягає оплаті Клієнтом.
На підтвердження понесених відповідачем (за первісним позовом) – позивачем (за зустрічним позовом) витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 55 000, 00 грн під час розгляду справи № 911/1689/25, до суду відповідачем (за первісним позовом) - відповідачем (за зустрічним позовом) надано договір про надання правничої допомоги від 26.05.2025 р., укладений між Адвокатом Кутею Аліною Андріївною та ТОВ «Пегас Армс», акт наданих послуг від 21.11.2025 р. до Договору про надання правничої допомоги від 26.05.2025 р. на загальну суму 55 000, 00 грн, ордер на надання правничої допомоги серії АН № 1710289 від 10.06.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 6414 від 27.11.2024 р.
Також, як було зазначено вище, позивач (за первісним позовом) – відповідач (за зустрічним позовом) у своєму клопотанні б/н від 28.11.2025 р. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката ТОВ «Пегас Армс» до 1 000, 00 грн.
В обґрунтування свого клопотання позивач (за первісним позовом) – відповідач (за зустрічним позовом) зазначає, що зазначена відповідачем (за первісним позовом) – позивачем (за зустрічним позовом) сума витрат на правничу допомогу є неспіврозмірною із розміром позовних вимог, характером спору та зазначена сума витрат на правничу допомогу є завищеною.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У процесі розгляду справи позивачем (за первісним позовом) – відповідачем (за зустрічним позовом) у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували завищення вартості за надані відповідачу (за первісним позовом) – позивачу (за зустрічним позовом) адвокатські послуги.
Так, за змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі № 904/5726/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 906/513/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 та інші).
Такі ж висновки Велика Палата Верховного Суду зазначила і у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням витрат сторони на сплату адвокату передбаченого договором гонорару успіху.
Основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Схожі правові висновки викладені в пунктах 33, 34 та 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.
Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2022 року у справі № 915/294/21 дійшов висновку про те, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат у формі "гонорару успіху" заявлена до стягнення сума гонорару успіху повинна оцінюватись на предмет її пропорційності, необхідності, неминучості порівняно з фактично понесеними витратами на правничу допомогу, суд повинен виходити з пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам, безпосередньо пов`язаним з розглядом справи, які визначені адвокатським бюро та оцінені судом, зокрема з точки зору складності цієї справи та розумної необхідності цих судових витрат для даної справи.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Київської області від 19.11.2025 р. у справі № 911/1689/25 за первісним позовом ТОВ “Реактивні Дрони” до ТОВ “Пегас Армс” про стягнення 498 956, 98 грн та за зустрічним позовом ТОВ “Пегас Армс” до ТОВ “Реактивні Дрони” про зобов`язання вчинення дій, стягнення 682 872, 78 грн первісний позов задоволено повністю; зустрічний позов задоволено частково.
При цьому, судом під час розгляду заяви відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) про ухвалення додаткового рішення щодо розміру судових витрат встановлено, що відповідач (за первісним позовом) – позивач (за зустрічним позовом) у поданій заяві не врахував положення п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що суперечить принципам справедливості та розумності.
Враховуючи зазначене, за перерахунком суду та з урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, винагорода Адвоката, яка підлягає відшкодуванню позивачем (за первісним позовом) – відповідачем (за зустрічним позовом), має становити 42 350, 00 грн (55 000, 00 * 0, 77).
Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи положення Договору та норми частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, порядок обрахунку розміру витрат на правничу допомогу, зазначений відповідачем (за первісним позовом) – позивачем (за зустрічним позовом) у самій заяві про ухвалення додаткового рішення щодо розміру судових витрат, рівень складності справи та обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, оцінюючи надані відповідачем (за первісним позовом) – позивачем (за зустрічним позовом) до заяви про ухвалення додаткового судового рішення докази, вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” про стягнення з позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 42 350,00 грн.
В іншій частині у задоволенні заяви про стягнення з позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) на користь відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 12 650,00 грн суд відмовляє.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши доводи позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) та відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) щодо заявлених ними витрат на професійну правничу допомогу адвоката, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують надання позивачу (за первісним позовом) – відповідачу (за зустрічним позовом) та відповідачу (за первісним позовом) – позивачу (за зустрічним позовом) професійної правничої допомоги та відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, заява позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) – ТОВ “Реактивні Дрони” про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню у повному обсязі, заява відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) – ТОВ “Пегас Армс” про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню частково, з вищевказаних підстав із прийняттям додаткового рішення у даній справі.
Відповідно до ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
Як було зазначено вище, заяву про ухвалення додаткового рішення позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) – ТОВ “Реактивні Дрони” задоволено повністю та присуджено до стягнення з відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) на користь позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) судові витрати 25 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) – ТОВ “Пегас Армс” задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача (за зустрічним позовом) – позивача (за первісним позовом) на користь позивача (за зустрічним позовом) – відповідача (за первісним позовом) судові витрати 42 350, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зустрічного зарахування вищезазначених грошових сум та стягнення різниці між ними, а саме 17 350, 00 грн відповідно з ТОВ “Реактивні Дрони” на користь ТОВ “Пегас Армс”.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 24.11.2025 р. (вх. № 10408 від 24.11.2025 р.) позивача (за первісним позовом) – відповідача (за зустрічним позовом) – Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю. 
2. Заяву б/н від 24.11.2025 р. (вх. № 10382 від 24.11.2025 р.) відповідача (за первісним позовом) – позивача (за зустрічним позовом) – Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково. 
3. Прийняти додаткове рішення у справі.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” (09843, вул. Садова, буд. 13, с. Ненадиха, Білоцерківський район, Київська область; ідентифікаційний код 45015441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” (49000, вул. Січеславська Набережна, буд. 1А, офіс 10, м. Дніпро, Дніпропетровська область; ідентифікаційний код 44032540) судові витрати 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” (49000, вул. Січеславська Набережна, буд. 1А, офіс 10, м. Дніпро, Дніпропетровська область; ідентифікаційний код 44032540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” (09843, вул. Садова, буд. 13, с. Ненадиха, Білоцерківський район, Київська область; ідентифікаційний код 45015441) судові витрати 42 350 (сорок дві тисячі триста п`ятдесят) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
6. Відмовити у задоволенні заяви в іншій частині.
7. Провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісною та зустрічною заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнути різницю між ними.
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Реактивні Дрони” (49000, вул. Січеславська Набережна, буд. 1А, офіс 10, м. Дніпро, Дніпропетровська область; ідентифікаційний код 44032540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Пегас Армс” (09843, вул. Садова, буд. 13, с. Ненадиха, Білоцерківський район, Київська область; ідентифікаційний код 45015441) судові витрати 17 350 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
9. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду. 

Суддя   В.М.Бацуца