ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/3512/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №340/3512/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незарахування до його страхового стажу періоду навчання за денною формою в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за період з 01.09.2009 року до 28.02.2011 року, а також час відпустки після закінчення навчання терміном 30 календарних днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області негайно, після вирішення цього питання у судовому порядку, зарахувати до його страхового стажу період навчання за денною формою в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 01.09.2009 року до 28.02.2011 року, а також час відпустки після закінчення навчання терміном 30 календарних днів. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відсутність у системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж ОСОБА_1 з вересня 2009 року по березень 2011 року, коли він навчався в ДРІДУ НАДУ, зумовлена неподанням відповідних відомостей про нього як про застраховану особу, а також несплатою страхових внесків, то позивач вправі вимагати від страхувальника подання коригуючої/уточнюючої звітності та/або сплати страхових внесків, як це передбачено п.3 ч.1 ст.16 Закону №1058-IV. У спірних правовідносинах відсутні підстави для внесення змін до відомостей про позивача у персональній обліковій картці в системі персоніфікованого обліку та у реєстрі застрахованих осіб на підставі рішення суду відповідно до приписів пункту 4 розділу IV Положення №10-1. Також, суд першої інстанції зробив висновок про те, що згідно з частиною 4 статті 26 Закону №1058-IV обчислення страхового стажу (врахування періодів трудової діяльності та інших періодів до страхового стажу для призначення пенсії) здійснюється на дату досягнення застрахованою особою пенсійного віку, натомість позивач не звертався до відповідача за призначенням пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відсутність у органу Пенсійного фонду відомостей про сплату страхових внесків страхувальником не може бути підставою для незарахування до страхового стажу спірного періоду. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а, від 11.09.2019 по справі № 489/2283/16-а, від 30.12.2021 по справі №348/1249/17, від 11.10.2023 по справі № 340/1454/21.
Відповідач подав відзив на скаргу, в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , працюючи директором Богданівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, 12.05.2009 року уклав із Петрівською районною державною адміністрацією договір-направлення до Національної академії державного управління при Президентові України про підготовку магістра за спеціальністю «Державне управління». 
На підставі цього договору ОСОБА_1 з 01.09.2009 року був зарахований слухачем за денною формою навчання до Дніпропетровського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за спеціальністю «Державне управління» (наказ №157-к від 17.07.2009 року). 
У зв`язку із зарахуванням на навчання за денною формою позивач 31.08.2009 року був звільнений з посади директора Богданівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів згідно зі статтею 38 КЗпП України (а.с. 11).
Відповідно до записів у трудовій книжці та додатку до диплому про вищу освіту НОМЕР_1 ОСОБА_1 навчався у Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 01.09.2009 року по 28.02.2011 року, коли був відрахований зі складу слухачів з наданням відпустки на 30 календарних днів відповідно до постанови КМУ від 14.04.2004 року №468 (наказ №32-к від 24.02.2011 року). 
Розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації №256-р від 31.03.2011 року ОСОБА_1 з 01.04.2011 року призначений на посаду начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту Петрівської районної державної адміністрації як такий, що зарахований до кадрового резерву на цю посаду. 
У травні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 06.05.2024 року, у якій просив зарахувати до його страхового стажу термін навчання у Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 01.09.2009 року по 30.03.2011 року, як це передбачено пунктами 16, 24 Положення про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 року №468 (а.с. 15). 
ГУ ПФУ в Кіровоградській області листом №5230-4953/Б-02/8-1100/24 від 20.05.2024 року надало відповідь на це звернення, у якій повідомило, що час навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти може бути врахований до страхового стажу з 01.01.2004 року за даними, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб на підставі даних про сплату добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Тож період навчання у Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 2009 по 2011 роки можливо зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії за наявності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату добровільних внесків за цей період (а.с. 16). 
Правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання за денною формою в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України з 01.09.2009 року до 28.02.2011 року та час відпустки після закінчення навчання терміном 30 календарних днів є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 21 Закону № 1105-XIV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Отже, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, при цьому персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Враховуючи те, що позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з питань призначення пенсії та не перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії, колегія суддів вважає, що пенсійним органом не порушено прав позивача у спірних відносинах.
Як правильно зауважив суд першої інстанції позивач фактично вимагає внесення змін до відомостей про його страховий стаж, які містяться в персональній обліковій картці застрахованої особи реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з метою його збільшення на 18 місяців (просить включити до страхового стажу період навчання з вересня 2009 року по березень 2011 року, коли він не працював), посилаючись у позові на норму пункту 4 розділу IV Положення №10-1. 
Оскільки відсутність у системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж ОСОБА_1 з вересня 2009 року по березень 2011 року, коли позивач навчався в ДРІДУ НАДУ, зумовлена неподанням відповідних відомостей про нього як про застраховану особу, а також несплатою страхових внесків, то позивач вправі вимагати від страхувальника подання коригуючої/уточнюючої звітності та/або сплати страхових внесків, як це передбачено п.3 ч.1 ст.16 Закону №1058-IV, згідно з якою застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. 
Відтак, суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №340/3512/24 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №340/3512/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя В.А. Шальєва 

суддя І.В. Юрко