Справа № 723/583/26
Провадження № 2/723/1770/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник позивача Роговський Вадим Петрович до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом, 
В С Т А Н О В И В:
Позивачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Роговський В.П., звернулися до суду з цивільним позовом до  ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на наступне.
Зазначають, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ.«В, Г, Д, Е, Ж», криниці - № 1, воріт з хвірткою - № 2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Забудовником вказаного домоволодіння був ОСОБА_4 .
Також зазначають, що станом на 15 квітня 1991 року вказане домоволодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», де головою двору був ОСОБА_4 , однак, як вбачається з листа архівного відділу Чернівецької районної державної адміністрації від 28.01.2026 року № 48 рішення колгоспу «Ватутіна» с. Чудей за 1949 – 1991 роки включно щодо прийняття ОСОБА_4 в члени колгоспу відсутнє. Таким чином, вказане домоволодіння необґрунтовано зараховано до суспільної групи «колгоспний двір», а тому воно в цілому належало ОСОБА_4 як забудовнику.
Вказують, що вони, будучи дітьми спадкодавця, тобто, в силу статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем, а тому відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважаються такими, що прийняли спадщину.
Також вказують, що оскільки спадкодавець  ОСОБА_4 при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував належним чином, оформити спадкові права через нотаріальну контору вони не в змозі. 
Також зазначають, що крім них, спадкоємцем за законом першої черги є дружина спадкодавця – відповідач по справі  ОСОБА_3 , яка від належної їй частки у спадковому майні відмовилась на користь позивачів. 
Крім того, позивачу ОСОБА_2 , з метою реалізації права на спадкування, необхідно встановити факт постійного проживання з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, оскільки вони проживали разом без спільної реєстрації місця проживання. 
На підставі викладеного просять встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживав з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини; визнати за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  право власності на домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ.«В, Г, Д, Е, Ж», криниці - № 1, воріт з хвірткою - № 2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по частці за кожним. 
Позивачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в судове засідання не з`явилися, їх представник  ОСОБА_5 , надав суду клопотання, в якому просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги вони підтримують повністю, просив позов задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_3  в судове засідання не з`явилася, надала заяву, посвідчену секретарем виконавчого комітету Чудейської сільської ради Мотреску Р.А. та зареєстровану в реєстрі за № 62, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та відмовляється від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору та частки у спадковому майні на користь  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст. 198 ЦПК України, не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову, і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.
Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в   АДРЕСА_1  та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ.«В, Г, Д, Е, Ж», криниці - № 1, воріт з хвірткою - № 2 станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», де його членами були: ОСОБА_4 – голова двору, ОСОБА_3 – його дружина та ОСОБА_1 – його син. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці орієнтованою площею 0,31 га, з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,06 га для ведення особистого селянського господарства. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорту на будинок, довідками виконавчого комітету Чудейської сільської ради № 1754 від 04.11.2025 року № 1233, 1234 від 21.07.2025 року.
З листа архівного відділу Чернівецької районної державної адміністрації від 28 січня 2026 року № 48 вбачається, що рішення колгоспу «Ватутіна» с. Чудей за 1949 – 1991 роки включно щодо прийняття ОСОБА_4 в члени колгоспу відсутнє.
З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 вбачається, що « ОСОБА_6 и ОСОБА_7 являються родителями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 и ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (рос.мов.). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
З копії витягу зі Спадкового реєстру № 83993585 від 28.01.2026 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась.
Відповідно до довідки, виданої виконкомом Чудейської сільської ради № 1755 від 04.11.2025 року ОСОБА_4 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки, виданої виконкомом Чудейської сільської ради № 1756 від 04.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 постійно проживав зі своїм батьком ОСОБА_4 до часу його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , без спільної реєстрації місця проживання. 
Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:
1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні;
3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;
8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;
9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:
-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;
-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити.
Спадкодавець  ОСОБА_4 при житті право власності на належну йому нерухоме майно не зареєстрував у відповідних органах, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 441001999 від 26.08.2025 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок  АДРЕСА_1 не зареєстровано. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачем чи іншими особами заперечувалося право позивачів щодо предмета позову. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивачів. 
За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі ст. 12, 15, 16, 319, 346, 1216, 1261, 1274 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 198, 263-265, 315 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за закономзадовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ.«В, Г, Д, Е, Ж», криниці - № 1, воріт з хвірткою - № 2 та знаходиться в  АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ.«В, Г, Д, Е, Ж», криниці - № 1, воріт з хвірткою - № 2 та знаходиться в  АДРЕСА_1 ..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Суддя