Справа № 685/81/26 
Провадження № 1-кп/685/53/26

В И Р О К
іменем України

26 березня 2026 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області
в складі 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та
його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальне провадження № 12025243200000561, внесене 14 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення 

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Теофіполь Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого там же по АДРЕСА_1 ), громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В : 

13 листопада 2025 року близько 21:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території магазину «Баварія» по вул. 30 років перемоги, 1А в селищі Теофіполь Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись у таємності своїх дій, привласнив знайдену банківську карту АТ «Райффайзен банк» № НОМЕР_1 , належну потерпілій ОСОБА_4 , з безконтактною технологією проведення платежів та реквізитами, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та, відповідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом. Після цього, з викраденою банківською картою потерпілої, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, направившись до свого місця проживання, розпорядившись таким чином викраденою картою на власний розсуд. 
Своїми діями, які виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім того, 14.11.2025, близько 00 год 08 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого доступу до банківського рахунку та викрадення грошових коштів, здійснив операцію по під`єднанню банківської картки № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк», яка належить ОСОБА_4 за допомогою застосунку «Гаманець», а саме здійснив ручний ввід реквізитів банківської картки № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк» з роком випуску та CVV-кодом, у вказаний спосіб зберіг її відомості у платіжній системі «Apple Pay» мобільного телефону марки «Apple» моделі «Iphone 12 Pro» із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 серійним номером НОМЕР_4 , який йому належить, таким чином незаконно отримав повний доступ до банківського рахунку потерпілої. 
В подальшому, ОСОБА_5 переслідуючи злочинний намір, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, здійснив несанкціоновані дії з інформацією, у формі копіювання інформації, яка полягає у відтворенні її у електронному вигляді, перенесення на інші носії інформації (нарахування грошових коштів на банківські рахунки, переказів та інших послуг банківської системи), яка оброблюється в автоматизованих системах та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи право доступу до автоматизованої системи у застосунку «Гаманець» з зареєстрованою банківською карткою № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк» належній потерпілій, за допомогою платіжної системи «Apple Pay» встановленого на належному ОСОБА_5 мобільному телефону марки «Apple» моделі «Iphone 12 Pro» із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 серійним номером НОМЕР_4 , всупереч волі ОСОБА_4 , без відома та подальшого дозволу останньої, здійснив несанкціоновані копіювання вищезазначеної інформації реквізитів банківських рахунків, та перехоплення вищезазначеної інформації, яка зберігається в комплексній інформаційній системі баз даних клієнтів вказаного банку у вигляді переказів та інших послуг банківської системи, що призвело до витоку такої інформації.
Своїми діями, які виразилися у несанкціонованому копіюванні та перехопленні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, що призвело до її витоку, вчинене особою, яка має право доступу до такої інформації, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 362 КК України.
Крім того, 14.11.2025 року близько 00 год. 16 хв. у ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи у своєму розпорядженні фінансовий номер до банківської картки № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк» з роком випуску та CVV-кодом відкритої на ім`я ОСОБА_4 та підключеним доступ до інтернет-банкінгу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та вчергове продовженого Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 на 90 днів з 05 листопада 2025 року на 90 діб, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно, без відома власника, використовуючи власний мобільний телефон марки марки «Apple» моделі «Iphone 12 Pro» із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 серійним номером НОМЕР_4 , маючи доступ щодо проведення грошових операції за допомогою банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 без її згоди, здійснив оплату платіжних послуг у мобільному додатку (мобільній грі) «Brawl Stars» на загальну суму 5490 гривень, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.
26 березня 2026 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю з його сторони захисника адвоката ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочинів.
Сторонами угоди визначено узгоджене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, у виді позбавлення волі строком 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з доступом до інформації, що оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, або зберігається на носіях такої інформації та має обмежений доступ, на строк 1 рік; за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погодили призначення обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з доступом до інформації, що оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, або зберігається на носіях такої інформації та має обмежений доступ, на строк 1 рік.
Сторони також дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи.
В ході судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та просив затвердити угоду.
Прокурор та захисник вважають за можливе затвердити угоду.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що їй повністю відшкодовано заподіяну шкоду і вона не заперечує проти затвердження мирової угоди на таких умовах. 
Заслухавши пояснення обвинуваченого, доводи прокурора та захисника, думку потерпілої, дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого покарання.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 362 КК України.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України щодо тяжких злочинів, яким є один із злочинів, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Обвинувачений погоджується на призначення йому узгодженого покарання. Йому роз`яснені судом та зрозумілі його права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, підстави звільнення від покарання та наслідки порушення умов звільнення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом. 
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Суд погоджується, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Речовий доказ, яким є належний обвинуваченому мобільний телефон, як знаряддя злочину підлягає спеціальній конфіскації.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2026 року в смт Теофіполь між начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі з його сторони захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 362 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі строком п`ять років;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді штрафу в сумі 510,00 грн. (П`ятсот десять гривень 00 коп.), що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, - у виді позбавлення волі строком 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з доступом до інформації, що оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, або зберігається на носіях такої інформації та має обмежений доступ, на строк 1 рік.
Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з доступом до інформації, що оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, або зберігається на носіях такої інформації та має обмежений доступ, на строк 1 рік.
ОСОБА_5 , відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік, та, згідно частини 1 ст. 76 КК України, покласти на період іспитового строку на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави належний ОСОБА_5 бувший у використанні мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, сірого кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 .
Скасувати арешт накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року № 671/2134/25.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копії вироку вручити сторонам негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1