Справа № 191/4610/25
Провадження № 2/191/2260/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
06 березня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря – Яришевої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.12.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №9105789547.
Цей Договір, Паспорт кредиту й Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір.
На підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/2021 від 01.09.2021 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 
26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки о обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року,
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14274,57 грн., з яких:
-8517,77 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;
- 0,51 грн. - загальна заборгованість по відсоткам;
- 5756,29 грн. - загальна заборгованість по комісії;
- 0,00 грн; - пеня/штрафи.
Згідно п. 2.3. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення сплати
ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАІІБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги - підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги
Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача Грибанов Д.В. у судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з даним позовом зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, не заперечує про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористалася.
У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, зазначає наступне.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9105789547 від 17.12.2021 року. За умовами Договору, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» зобов`язалось надати відповідачу грошовий кредит у сумі 9317,00 грн., строком на 24 місяці.
01.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» належне йому право вимоги до позичальників.
26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки о обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за кредитним договором №9105789547 від 17.12.2021 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР», оскільки 01.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» належне йому право вимоги до позичальників, але встановлені обставини суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20.
Далі, 26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки о обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року,
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14274,57 грн., з яких:
-8517,77 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;
- 0,51 грн. - загальна заборгованість по відсоткам;
- 5756,29 грн. - загальна заборгованість по комісії;
- 0,00 грн. - пеня/штрафи.
Так, у матеріалах справи наявна копія договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР», згідно з умовами якого до останнього нібито перейшло право вимоги до божників первісного кредитора, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 .
Згідно п 4.1 договору, новий кредитор зобов`язаний сплатити Первісному кредитору Ціну договору, що вказана у відповідному Реєстрі прав та вимог шляхом перерахування Первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює Ціні договору на рахунок Первісного кредитора, що вказаний в п. 11 цього Договору в день отримання підписаних зі сторони Первісного кредитора Реєстрів прав вимог в паперовому вигляді.
Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, тому суд вважає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором №9105789547 від 17.12.2021 від первісного кредитору - ТОВ «ФК «ЦФР».
Також, відсутній реєстр прав вимог до договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 року, де боржником зазначено ОСОБА_1 .
Крім того, договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, наявний в матеріалах справи не в повному обсязі, а саме відсутні сторінки договору.
Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором №9105789547 від 17.12.2021 АТ «ТАСКОМБАНК» від первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР», у зв`язку з укладенням договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 року не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №9105789547 від 17.12.2021 є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаними кредитним договором, укладеним ним з ТОВ «ФК «ЦФР».
Оскільки, позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перехід права вимоги між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» за договором про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року
не доведений, відповідач ОСОБА_1 не може нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.
Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	А.  В.  Твердохліб