Справа № 589/4512/25 
Провадження № 2/589/841/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року		

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Поронько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №634084098 від 19.06.2024р. в розмірі 29700,00 грн, з яких 8000 грн заборгованість по тілу кредиту, 17700 грн заборгованість по процентам, 4000 грн за неустойкою. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній», а також через оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 18 березня 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
19.06.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір кредитної лінії № 634084098 (далі - Договір). Згідно з умовами Договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит в вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила) строком на 30 днів (дисконтний період), а саме до 19.07.2024 року. Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є загальною сумою кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший транш за Договором в сумі 2000 грн 00 коп., другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування, з базовою процентною ставкою в розмірі 1,50 % в день від суми залишку кредиту за кожен день. Сторони погодили строк дисконтного періоду та передбачили дії щодо продовження дисконтного періоду (пролонгацію). /а.с. 8-19/.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
На офіційному веб-сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» https://www.moneyveo.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розміщена повна інформація щодо надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, а також є доступними для ознайомлення і в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця при подачі заявки.
Отже, заповненням заявки на кредит Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «GZND» підписав електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання.
Наведене свідчить, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, який уклали в електронній формі, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 5.1 Договору кожний окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11хх-хххх-1729.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало на картку № НОМЕР_1 , номер якої надано йому позичальником, суму 2000 грн згідно з платіжним дорученням від 19.06.2024 року /а.с. 20/ та суму 6000 грн згідно з платіжним дорученням від 21.06.2024 року /а.с. 20, зворот/, що узгоджується із даними щодо надходження коштів на рахунок відповідача, відображеними у виписці АТ «Універсал Банк» за період з 19.06.2024 року по 24.06.2024 року /а.с. 64-65/. Слід зазначити, що з наданої на запит суду АТ «Універсал Банк» інформації (лист від 13.01.2026 року за вих. № БТ/Е-1078) вбачається, що картка НОМЕР_2 , яка відповідає цій масці, емітована саме на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 63/.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Але всупереч наведеним умовам Договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором не виконував, у визначені цим договором строки тіло кредиту та проценти не сплатив, внаслідок чого у відповідача за розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» утворилась заборгованість за Договором у розмірі 19260 грн, з якої 8000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 7260 грн сума заборгованості за процентами за період з 19.06.2024 року по 20.08.2024 року, 4000 грн сума заборгованості за неустойкою /а.с. 21/. 
Крім того, судом встановлено, що 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», Фактор) укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року /а.с. 23-27/, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 634084098 від 19.06.2024 року. 
Після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за період з 20.08.2024 року до 15.11.2024 року донарахував відповідачу проценти за кредитом, після чого за розрахунком ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» загальна заборгованість відповідача склала 29700 грн, з яких 8000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 17700 грн - заборгованість по процентам, 4000 грн – заборгованість за неустойкою /а.с. 22/.
27.02.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 27/0225-01, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с. 28-29/.
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за відступлення права вимоги за договором факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року суму фінансування, що підтверджується платіжною інструкцією /а.с. 30/.
Таким чином, відповідно до реєстру прав вимог №1 від 27.02.2025 року в частині зобов`язань ОСОБА_1 , ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 634084098 від 19.06.2024 року /а.с. 31/.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Проте, після відступлення права грошової вимоги відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань, зокрема, не здійснив жодного платежу зі сплати тіла кредиту та процентів. 
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн.
Водночас, суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості за нарахованими процентами з огляду на таке. 
Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 8000 грн.
За змістом п. 2.2., 2.3 кредитного договору, сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 2000 грн 19.06.2024 року (що є датою надання кредиту). Другий транш у розмірі 6000 грн був наданий ОСОБА_1 протягом дисконтного періоду на умовах п.2.4 Договору. Відповідно до п.7.1 кредитного договору дата закінчення дисконтного періоду кредитування – 19.07.2024.
Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
У п. 3.2., 3.3., 3.4 кредитного договору сторони погодили умови продовження Дисконтного періоду договору (пролонгації). 
Відповідно до п.7.4, 7.4.1, 7.4.2 кредитного договору, проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.
Суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.
Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку кредитування, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування в розмірі 3600 грн (8000х1,5х30:100).
З дослідженого розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається також нарахування неустойки в сумі 4000 грн за договором, тому суд звертає увагу позивача на наступне.
З 24.02.2022р. на всій території України запроваджений воєнний стан, який діє до тепер.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що під час воєнного стану не сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі за прострочення сплати за кредитним договором (договором позики). В цій постанові касаційний суд розкрив питання про те, на які договори та які випадки поширюється цей пункт. Зокрема, такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит. За вказаною нормою в такому випадку позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість за неустойкою, нарахованою у період воєнного стану за договором кредитної лінії № 634084098 від 19.06.2024 року у сумі 4000 грн 00 коп. є неправомірною і така підлягає списанню, а відтак вимоги про її стягнення задоволенню не підлягають.
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. 
З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача загальної заборгованості у розмірі 11600 грн 00 коп.
На думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково в вищезазначеній сумі. 
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог на суму 1182 грн 74 коп. 
Керуючись ст. ст. 11, 509, 512, 513, 514, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 35625014/ заборгованість за договором кредитної лінії № 634084098 від 19.06.2024 року в розмірі 11600 грн /одинадцять тисяч шістсот грн/ 00 коп., судовий збір в сумі 1182 грн /одна тисяча сто вісімдесят дві грн/ 74 коп.
В іншій частині позову відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області          А.Р.Курбанова