Справа № 303/9339/25
2-а/303/115/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року        м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді   Курах Л.В.
секретар судового засідання Дорош У.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6186401 від 19.11.2025 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2025 року інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Ільященком А.С. було винесено постанову серії ЕНА № 6186401 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову мотивовано тим, що 19.11.2025 року близько 22 год. 40 хв. в м. Ужгород, перехрестя вул. Проспект Свободи Минайська водій, керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ. ПДР – порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наст., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП». Вважає, що постанова серії ЕНА №6186401 від 19.11.2025 року про вчинення адміністративного правопорушення підлягає скасуванню, оскільки в діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП, а справа відносно нього підлягає закриттю.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
08.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У своєму відзиві посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними. На підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем надалися відеозаписи з міської системи зовнішнього відеоспостереження, на яких зафіксовано рух транспортного засобу позивача на заборонений жовтий сигнал світлофора. Зазначає, що позивач в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Отже, постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.
12.12.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій він зазначив, що з наданих відповідачем відеозаписів неможливо встановити, який саме транспортний засіб рухався у відповідний момент, оскільки на записах не зафіксовано державні номерні знаки транспортного засобу, що перетинав перехрестя. Таким чином, надані відповідачем відеозаписи не можуть бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки з них неможливо встановити ключову обставину — який саме транспортний засіб здійснював рух через перехрестя в момент, що інкримінується. Відсутність фіксації державного номерного знака унеможливлює ідентифікацію транспортного засобу та пов`язання зафіксованих дій із позивачем. Звертає увагу, що на момент винесення оскаржуваної постанови працівники поліції не мали у своєму розпорядженні жодних відеозаписів з міських камер спостереження. Більш того, зі змісту матеріалів справи вбачається, що вони лише висловили намір отримати такі записи, однак жодних дій щодо їх фактичного витребування здійснено не було. За таких обставин очевидним є те, що при винесенні постанови співробітник поліції не володів відповідним доказом, не досліджував його та не міг надати йому будь-яку правову оцінку. Зазначає, що ним була перетнута стоп-лінія на дозволений зелений сигнал світлофора. На момент увімкнення жовтого сигналу він вже перебував за стоп-лінією, тобто у фазі руху, коли різка зупинка була б технічно небезпечною та могла створити аварійну ситуацію або спричинити дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважає про неправомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6186401 від 19.11.2025 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
18.12.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення, у яких зазначив, що камерою відеоспостереження «Свободи-Швабська» (відеозапис: Свободи Швабська_20251119223855_to_20251119223927) зафіксовано проїзд трьох транспортних засобів, які здійснили рух через вказане перехрестя та продовжили рух у напрямку проспекту Свободи. Четвертий транспортний засіб, який рухався у попутному напрямку, проїхав перехрестя та зайняв смугу для здійснення повороту ліворуч на вулицю Заньковецької. Надалі відеозаписом зафіксовано проїзд транспортного засобу позивача через зазначене перехрестя у напрямку проспекту Свободи на жовтий сигнал світлофора. У той самий час зафіксовано рух службового транспортного засобу поліції з увімкненими проблисковими маячками, який здійснював заходи щодо зупинки транспортного засобу позивача. З наступної камери відеоспостереження (відеозапис: D71_S20251119223910_E20251119224042), розташованої після вказаного перехрестя, встановлено, що вищезазначені три транспортні засоби продовжили рух у напрямку проспекту Свободи, а транспортний засіб позивача (четвертий) був зупинений працівниками поліції на службовому транспортному засобі з увімкненими проблисковими маячками. Таким чином, доводи позивача щодо неможливості ідентифікації належного йому транспортного засобу за допомогою камер зовнішнього відеоспостереження є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Поліцейські ознайомлювали позивача з відеозаписами з міських камер відеоспостереження, що підтверджується фрагментом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеозапис № 239187- 22:49:41). Поліцейським було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача - ОСОБА_1 ..
Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.
Відповідач про розгляд справи був повідомлений у порядку, передбаченому ст. 268 КУпАП, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження і матеріалів позову на відповідну електронну адресу.
Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловили.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6186401 від 19.11.2025 року, що складена інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Ільященком А.С., Коваленко С.В. 19.11.2025  року о 22:40:01 год. в м. Ужгород, на перехресті вулиць Проспект Сводоби Минайська, керуючи транспортним засобом марки «SEAT ALHAMBRA» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ. Правил дорожнього руху України, а саме: проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Внаслідок чого, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн.
Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
В силу положень пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 8.7.3. ґ. ПДР України передбачено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.
Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17).
Відповідач в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення покликається на відеозаписи з міської системи зовнішнього відеоспостереження.
Дослідивши відеозаписи, суд встановив, що на цих відеозаписах фактично фіксується проїзд невстановленого автомобіля, номерний знак якого на відео не візуалізується, оскільки його неможливо ідентифікувати; надані відповідачем відео не містить жодного кадру з чітким номерним знаком транспортного засобу, що перетнув перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора; на відео лише видно, що патрульний автомобіль рухається за транспортним засобом, який продовжив рух уперед і зникає з поля зору камери.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.
За змістом ч.1 ст.40 цього Закону в редакції на час фіксації події, що є предметом оцінки суду, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктом 1 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Отже слід дійти висновку, що даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель, закріплені на однострої, службових транспортних засобах. Інших способів використання технічних засобів, а ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», законодавцем не визначено.
Відповідно до п.1 Розділу III Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18.12.20218 №1026, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (п.2 Інструкції).
Отже, суд зазначає, що на автомобілі, який зафіксований на відеозаписі під час проїзду на жовте світло світлофора розмиті номерні знаки, що не дає можливості стверджувати, що це автомобіль належить позивачу.
Таким чином, суд вважає, що вищевказані долучені відеозаписи, не підтверджує вчинення ОСОБА_1 порушення правил п. 8.7.3. ґ. ПДР України, а відтак аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про не доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З таких обставин, суд вважає, що аналіз фактичних обставин справи, установлених під час розгляду справи, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваного судового рішень, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова серії ЕНА № 6186401 від 19.11.2025 не може лишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про скасування спірної постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На підставі ст. ст. 7, 210-1, 251, 256, 268, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України суд,-
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.11.2025 серії ЕНА № 6186401, якою громадянина  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., а провадження у справі закрити. 
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь  ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ 40108646).

Головуюча     Л.В.Курах