Справа № 953/14082/25
н/п 2-а/953/33/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Власової Ю.Ю.,
секретар судового засідання – Панченко Л.В.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
представник позивача: Рвачов Олексій Олександрович, м. Київ, вул. Пирогова, 10Г, оф. 14,
відповідач: ГУНП України в Харківській області, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,
у с т а н о в и в:
1. Процедура.
1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.12.2025 серії ЕНА № 6360800, та закриття провадження у справі.
1.2. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6360800 від 17.12.2025, поліцейським Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Гедюном Є.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн, у зв`язку із тим, що нібито 17.12.2025 о 12 год. 15 хв. у м. Чугуїв, по вул. Героїв Чернобильців, 19, він керував автомобілем Ауді А4 MDG 701, будучи позбавленим права керування Сквирським районним судом Київської області від 02.10.2025, чим порушив п. 2.1.А ПДР. 
Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки йому не було відомо про будь-які рішення судів, якими його було позбавлено права керуванням транспортними засобами. 
Таким чином, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП є недоведеним та необґрунтованим, оскаржувана постанова протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягаю закриттю.
1.3. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 
1.4. У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає що позивача постановою Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 у справі № 376/1530/23 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
2.1. Матеріалами справи підтверджено, що постановою Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 у справі № 376/1530/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказана постанова прийнята судом без присутності позивача.
2.2. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6360800 від 17.12.2025, складеною поліцейським Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Гедюном Є.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн 00 коп.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 17.12.2025 о 12 год. 15 хв. у м. Чугуїв, по вул. Героїв Чернобильців, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А4 MDG 701, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Сквирським районним судом Київської області від 02.10.2025, чим порушив п. 2.1.А ПДР України, а саме «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії» . 
2.3. 22.12.2025 ОСОБА_1 оскаржив постанову Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 у справі № 376/1530/23, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційному порядку.
2.4. У постанові Київського апеляційного суду від 16.01.2026 апеляційний суд, вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, із матеріалів справи встановив, що 18.07.2023 Сквирським районним судом Київської області, за відсутності у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , вирішено питання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання 18.07.2023.
У подальшому, постановою Сквирського районного суду Київської області від 04.09.2025 відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 02.10.2025 о 14 год. 10 хв. в приміщенні Сквирського районного суду Київської області.
Постанову Сквирського районного суду Київської області від 04.09.2025 ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується конвертом, який повернувся до суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про неналежне повідомлення судом першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про день та час розгляду справи.
02.10.2025, за відсутності у судовому засіданні ОСОБА_1 та за відсутності доказів його належного повідомлення про день та час проведення судового засідання, судом першої інстанції прийнято оскаржувану постанову.
При цьому, матеріали справи не містять доказів отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , натомість в матеріалах справи міститься конверт, який не було вручено адресату у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на момент прийняття оскаржуваної постанови перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . При цьому, суд першої інстанції, володіючи інформацією про місце несення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності військової служби, не повідомив ОСОБА_1 у належний спосіб про день та час розгляду справи.
Таким чином, наведене указує на те, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 був пропущений з поважних причин, оскільки останнього судом першої інстанції не було належним чином повідомлено про розгляд справи та про ухвалене судом рішення, а тому у суду апеляційної інстанції наявні процесуальні підстави для визнання причин пропуску строку поважними та, як наслідок, поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
2.5. Постановою Київського апеляційного суду від 27.01.2026 постанова Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 відносно ОСОБА_2 скасована, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
3. Релевантне законодавство
3.1. Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
В силу положень п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
На виконання приписів ч. 5 ст. 14 Закону № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Згідно з підпунктом "а" п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону № 3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону № 3353-XII).
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, виражається у такій формі - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Склад є формальним.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до підпункту "а" п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Тобто, відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
4. Мотиви і висновки суду.
4.1. Матеріалами справи підтверджено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП слугувало керування ним транспортним засобом Ауді А4 MDG 701, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
На виконання положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено заборону керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Під час зупинки автомобіля Ауді А4 MDG 701 під керуванням ОСОБА_1 , інспектором поліції виявлено наявне у нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік, що у свою чергу і слугувало підставою для винесення оскаржуваної постанови.
Разом із цим, як установлено Київським апеляційним судом у постанові від 16.01.2026, ОСОБА_1 у судовому засіданні 02.10.2025 при розгляді Сквирським районним судом Київської області відносно нього справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП присутнім не був, доказів обізнаності із результатом розгляду справи № 376/1530/23 матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, станом на 17.12.2025 доказів обізнаності ОСОБА_1 про наявність постанови Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 1 (один) рік, у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
За змістом ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відсутні.
Враховуючи ту обставину, що суд дійшов висновку про скасування постанови в зв`язку з відсутністю підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 2 , 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6360800 від 17.12.2025, винесену поліцейським Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Гедюном Євгеном Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у розмірі 20 400 грн. 00 коп, - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, – закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Рвачов Олексій Олександрович, м. Київ, вул. Пирогова, 10Г, оф. 14.
Відповідач: ГУНП України в Харківській області, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13.

Суддя - Ю.Ю. Власова