Справа № 161/4933/26 
Провадження № 2-о/161/266/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Черняка В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Колісник А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України,- 

В С Т А Н О В И В:

04.03.2026 року заявниця через свого представника адвоката Алфьорову О.А. звернулась до суду із вказаною заявою.
В обґрунтування вимог вказує, що 04.07.2020 року вона уклада шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилось двоє дітей, що стверджується медичними свідоцтвами про народження, виданими 05.01.2021 року Центральною міською клінічною лікарнею №3 м. Донецька. Зважаючи на те, що діти були народжені на території, що на даний час є тимчасово окупованою, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтва про народження дітей встановленого в Україні зразка у позасудовому порядку. 
З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд встановити факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для реалізації своїх батьківських прав та належної реєстрації народження дітей.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 317 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів, без участі сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану (п.4 ст. 273 ЦПК України).
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України (а.с.4-8).
З 04.07.2020 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11, 9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилось двоє дітей (хлопчик та дівчинка), що підтверджується копією медичних свідоцтв про народження б/н від 05.01.2021 року (форма № 103/о), виданих Центральною міською клінічною лікарнею №3 м. Донецька. (а.с. 14,15).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.2021 року, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованій території України (Донецьким міським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки) вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк «Донецької Народної Республіки», батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.01.2021 року, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованій території України (Донецьким міським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки) вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк «Донецької Народної Республіки», батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України та триває на момент розгляду справи.
Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 року № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, серед яких зазначено Донецьку область.
Вказане унеможливлює отримання заявником документів (встановленого законодавством України зразка), необхідних для реєстрації факту народження дітей у позасудовому порядку.
Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Стаття 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Відповідно до п.п. а п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.
Відповідно до ч. 2ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"державна реєстрація народження дитини проводитися за письмовою або усною заявою батьків чи одного з батьків за місцем її проживання або за місцем проживанням батьків.
Згідно з п.4 ч. 4ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"- за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5проведення державної реєстрації народження дитини здійснюється за оригіналом або дублікатом медичного свідоцтва про народження.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
З огляду на наведене, заявниця не має іншої можливості здійснити реєстрацію народження своїх дітей згідно вимог законодавства України та одержати відповідні свідоцтва про народження, що в подальшому може слугувати перешкодою для реалізації батьківських та інших прав.
Статтями 133,135 Сімейного кодексу України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України.
З врахуванням викладеного, суд вважає заяву про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.
Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справі про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Таким чином, рішення у даній справі підлягає до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 10-13, 77-81, 317, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.
Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Донецьк, Донецької області (Україна), від батьків: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Зугрес Донецької області, громадянки України, та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Часів Яр Донецької області, громадянина України.
Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Донецьк, Донецької області (Україна), від батьків: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Зугрес Донецької області, громадянки України, та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Часів Яр Донецької області, громадянина України.
Рішення підлягає негайному виконанню. 
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення складено 04 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області В.В. Черняк