Справа №705/569/26
2/705/1835/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, ЄДРПОУ 42640371) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором,, 

В С Т А Н О В И В:

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просять стягнути із відповідача заборгованість за Договором № 100036443 від 06.08.2021 р. у розмірі 132854,94 грн., 2662,40 гривень судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 06.08.2021 уклали Договір про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов до укладеного Договору. Відповідач, у свою чергу не виконала умови кредитного договору - не повернула кредит, а також не виконала всі інші грошові зобов`язання перед позикодавцем за Договором. 
30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
На момент звернення до суду з позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в сумі 132854.94 грн., з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19400.00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 111254.94 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.
- Заборгованість за комісіями - 2200.00 грн.
- Інфляційні збитки - 0.00 грн.
- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.
2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав.
3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило.
Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 19 лютого 2026 було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 
Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 21.02.2026 року.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано року рекомендованим повідомленням, проте 26.03.2026 року вказаний лист повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Станом на день розгляду справи відповідач не надала до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву.
Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. 
1. Судом встановлено, що 06.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина).
Даний договір було укладено сторонами дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття і акцепт пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншимисуб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, лише сама наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Отже, між сторонами було у?ладено письмовий правочин за допомогою еле?тронного засобу зв`яз?у, Договір був підписаний його сторонами з ви?ористанням одноразового ідентифі?атора. 
Таким чином, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля вини?нення, припинення або зміни цивільних прав та обов`яз?ів за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021.
2. Судом встановлено, що 30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100036443.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Таким чином, на думку суду, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021.
3. Судом встановлено, що 06.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина).
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Пунктом 2.3. договору сторонами було погоджено умови пролонгації строку кредитування, зокрема, п.п. 2.3.1.1. було узгоджено пролонгацію на пільгових умовах, яка може застосовуватися сторонами на різні строки за заявою позичальника, а п. 2.3.1.2. було узгоджено умови пролонгації на стандартних (базових) умовах, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів.
В день укладення вказаного договору, тобто, 06.08.2021 року, відповідачу було здійснено переказ грошових коштів в сумі 20000,00 грн., що підтверджується квитанцією LIQPAY.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
На думку позивача, відповідач не виконала умови кредитного договору - не повернула кредит позикодавцю, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі становить 132854.94 грн., з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19400.00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 111254.94 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.
- Заборгованість за комісіями - 2200.00 грн.
- Інфляційні збитки - 0.00 грн.
- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
Однак суд не погоджується з таким висновком позивача з огляду на наступне.
Як вбачається з Відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021, у ній відображається деталізація платежів та нарахувань, які проводилися між сторонами договору за період з 06.08.2021 до 11.07.2021.
У період з 06.08.2021 до 07.11.2021 між сторонами проводилися розрахунки, зокрема, нарахування та сплата тіла кредиту, нарахування та сплата комісій, а також нарахування та сплата процентів відповідно до п.п. 1.5.2., 1.6, 2.3.1.2. даного Договору.
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідачу було нараховано проценти в період з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 83420,00 грн.
Проте, Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021 не було узгоджено нарахування відповідачу процентів в період з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 83420,00 грн. 
Іншого розрахунку заборгованості, який би дозволив суду зробити висновок про розміри та підстави нарахування відповідачу боргу до суду надано не було.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що нарахування відповідачу за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021 боргу по процентах на загальну суму 83420,00 грн. за період з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
В іншій частині розрахунки позивача є обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021 в сумі 49434,94 грн.

IV. Розподіл судових витрат та правничої допомоги.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3000,00 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 990,67 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , року, адреса: ( АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, 03150) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100036443 (індивідуальна частина) від 06.08.2021 в сумі 49434 (сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , року, адреса: ( АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, 03150) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , року, адреса: ( АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, 03150) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 21 квітня 2026 року.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, м. Умань, ЄДРПОУ 42640371);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.В. Душин