РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/6969/25
провадження у справі № 2/0285/59/26
09 квітня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
у складі судді Помогаєва А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 53 637 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 28.05.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1557-1902, за яким відповідач отримала кредит на наступних умовах:
- сума кредиту 11 500 грн;
- строк кредитування 365 днів;
- комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту;
- промо ставка 0,90% в день;
- знижена % ставка 1,00% в день;
- стандартна % ставка: 1,00 % в день протягом перших 180 календарних днів з дати укладання договору; 0,74% за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 дня користування кредитом.
Додатковою угодою №1 від 07.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1557-1902 від 28.05.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 600 грн.
Додатковою угодою №2 від 14.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1557-1902 від 28.05.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 10 500 грн.
Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 53637 гривень, що складається з наступного:
- заборгованість за кредитом – 16 100 гривень;
- заборгованість за нарахованими процентами – 21 322 гривень
- заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 13 800,00 гривень;
- заборгованість по комісії — 2 415 гривень.
Посилаючись на положення ЦК України та умови укладених договорів, позивач просив стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість.
Відзив на позовну заяву, будь-яких заперечень проти позовної заяви та клопотань відповідачем до суду не подано.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Дослідивши подані позивачем докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Порядок укладення електронного договору визначено ст. 11 вищезазначеного Закону.
Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом установлено, що 28.05.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1557-1902, у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до його умов відповідач отримала кредит на наступних умовах:
- сума кредиту 11 500 грн;
- строк кредитування 365 днів;
- комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту;
- промо ставка 0,90% в день;
- знижена % ставка 1,00% в день;
- стандартна % ставка: 1,00 % в день протягом перших 180 календарних днів з дати укладання договору; 0,74% за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 дня користування кредитом.
Додатковою угодою №1 від 07.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1557-1902 від 28.05.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 600 грн.
Додатковою угодою №2 від 14.06.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1557-1902 від 28.05.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 10 500,00 грн.
Переказ коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , зазначений у договорі, підтверджується інформацією ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 30.10.2025.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
За відсутності будь-яких заперечень відповідача проти позову, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується виникнення кредитних зобов`язань відповідача на підставі вищезазначеного договору та додаткових угод.
Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 37422 грн, що складається з тіла кредиту в сумі 16 100 грн та процентів у сумі 21322 грн.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів річних в сумі 13 800 грн на підставі ст. 625 ЦК України суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.
Крім того, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості достроково — до закінчення строку кредитування в 365 днів, встановленого умовами договору від 28.05.2025. Отже, визначені законом підстави для нарахування процентів, як форми відповідальності за порушення грошового зобов`язання, ще не виникли.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення комісії суд відмовляє, з наступних підстав.
Позивачем не надано розрахунку суми заборгованості за комісією, перелік та докази надання додаткових послуг, що підлягають оплаті позичальником.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниє обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.
За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цими платежами, що свідчить про безпідставність заявлених у цій частині вимог, які не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 1690,08 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»(ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1557-1902 від 28.05.2025 у розмірі 37 422 гривні.
Відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»(ЄДРПОУ 38548598) відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 690 гривень 08 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії рішення.

Суддя       А.В. Помогаєв