Справа № 420/43080/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №79466655 від 17.12.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, - залишено без руху.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/43080/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у повному обсязі належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 79466655. Встановлено відповідачу строк для подання належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження ВП№ 79466655 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Зупинено провадження по справі №420/43080/25, - до отримання витребуваних судом письмових доказів.
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року клопотання заявника – Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (від 27.01.2026 р. вхід. № СЯ/10127/26) щодо заміни неналежного відповідача по справі № 420/43080/25, - задоволено. Замінено первісного відповідача у справі № 420/43080/25 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ - 43315529) на належного відповідача у справі 
№ 420/43080/25 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (65605, місто Одеса, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 34, код ЄДРПОУ - 45862901).
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року по справі № 420/10687/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025, ОСОБА_1 12.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 29505,20 грн. Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/10687/25 за період з 01.03.2025 по 30.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 1419,30 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Перерахунок пенсії проведено за період з 01.01.2025 по 30.11.2025, але доплата пенсії з 01.01.2025 по 28.02.2025 відсутня, оскільки розмір пенсії не перевищує розмір пенсії після виконання рішень суду по справах №420/31478/24 з 01.09.2024. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління
Не погоджуючись із позовом, відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що 17.12.2025 року старшим державним виконавцем управління винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 79466655 за виконавчим листом, однак позивач вимоги виконавчого документу не виконав, поважних причин невиконання не зазначив, а тому позов задоволенню не підлягає.
Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року у справі № 420/10687/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року виплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії певним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року без обмеження певним розміром.
За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист 24.10.2025 року
В подальшому, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 29.10.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79466655 за виконавчим листом №420/10687/25, виданого 24.10.2025 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.11.2025 повідомлено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 по справі № 420/10687/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025, ОСОБА_1 12.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 29505,20 грн. Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/10687/25 за період з 01.03.2025 по 30.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 1419,30 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Перерахунок пенсії проведено за період з 01.01.2025 по 30.11.2025, але доплата пенсії з 01.01.2025 по 28.02.2025 відсутня, оскільки розмір пенсії не перевищує розмір пенсії після виконання рішень суду по справах № 420/31478/24 з 01.09.2024 року.
Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №79466655 від 17.12.2025 року було накладено на боржника штраф в розмірі 5100 грн.
Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.12.2025 року про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79466655.
Позивач, не погоджуючись із цією постановою, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Положеннями статті 3 Закону №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Положеннями статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Тобто, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно з усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Відповідно до положень статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.
Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року по справі № 420/10687/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 року, ОСОБА_1 12.11.2025 року проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року.
Як встановлено судом розмір пенсії стягувача після перерахунку станом 01.01.2025 року склав 38612,68 грн. до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 29347,50 грн.
З 01.03.2025 року розмір пенсії становить 40112,68 грн, до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.03.2025 року складає 29505,20 грн.
Однак, незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами та вказано на непоширення на такі правовідносини положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668- VI від 08 липня 2011 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року по справі № 420/10687/25, при здійсненні чергового перерахунку розміру пенсії продовжило застосовувати до пенсії положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, з часу прийняття рішення у справі №420/10687/25 пенсійне законодавство в частині, що стосується обмеження виплати пенсії максимальним розміром, змін не зазнавало.
Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат.
Під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні, що набрало законної сили.
Слід зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано належним чином рішення суду у справі №420/10687/25, оскільки пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимальним розміром.
Крім того, суд вказує, що 17.07.2025 року набрав чинності Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821. При цьому, згідно із пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821 Пенсійному фонду України доручено не пізніше ніж до 1 вересня 2025 року забезпечити доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
Тобто, з 17.07.2025 року в Україні запроваджено новий порядок виконання судових рішень про призначення (перерахунок) пенсій шляхом ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування, фактична реалізація якого розпочнеться після доопрацювання Пенсійним фондом України інформаційних систем для ведення такого обліку (до 01.09.2025 року - згідно із пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821).
Суд зауважує, що судове рішення у справі №420/10687/25 в порядку та у спосіб, які встановлені таким рішенням, залишалось не виконаним відповідачем в повному обсязі з підстав, які пенсійний орган пояснює саме технічними причинами, зумовленими не доопрацюванням Пенсійним фондом України інформаційних систем для ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування.
Водночас, суд звертає увагу, що вище вказаним Порядком №821 лише тимчасово відтерміновано здійснення видатків на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду до введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
У свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що зазначені вище приписи Порядку №821 унеможливили в спірному періоді виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку (нарахування) пенсії та визначення сум доплат у вигляді різниці між розміром призначеної/перерахованої пенсії на виконання судового рішення.
За наведених обставин, посилання відповідача на відсутність введеної в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування є безпідставним та не може виправдовувати бездіяльність у вказаній вище частині виконання судового рішення.
Слід зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Водночас, боржником не надано відомостей щодо неможливості виконання зобов`язання та не наведено причин поважності невиконання рішення суду у визначений судом спосіб та у встановлений виконавцем строк, зокрема, постановою про відкриття виконавчого провадження.
Суд наголошує, що пенсійний орган зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, проте, таких доказів Головним управлінням не надано ані відповідачу, ані до суду.
Отже, враховуючи вище викладене, постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №79466655 від 17.12.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., є правомірною, а відтак скасуванню не підлягає.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється,згідно з приписами статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-77, 139, 242-246, 259-262, 271, 287 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,- відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю. В. Харченко

.