Справа №:755/2474/25
Провадження №: 2/755/5178/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.
при секретарі - Церні В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 31 428,49 грн, що складається із заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 в розмірі 21 264,00 грн та заборгованості за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 у розмірі 10 164,49 грн та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№ 3279246 в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від
20 вересня 2021 року № 3279246 у розмірі 21 264,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 17 264,00грн.
Також, 05 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77469497 в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 22/02/2022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 05 жовтня 2021 року № 77469497, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 05 жовтня 2021 року
№ 77469497, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від
05 жовтня 2021 року № 77469497 у розмірі 10 164,49 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 7 164,00 грн, та нараховані 3 % річних - 0,49 грн.

На підставі вказаного просить стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 в розмірі 21 264,00 грн та заборгованість кредитним договором від
05 жовтня 2021 року № 77469497 у розмірі 10 164,49 грн, що разом складає 31 428,49 грн.
У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з додатками, що направлявся за адресою місця реєстрації відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «Одержувач відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 сформував правовий висновок про те, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі
№ 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11, провадження
№ 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 3279246, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід.
Анкета-заява на кредит № 3279246 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 3279246. Крім того, анкета-заява на кредит № 3279246 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 4 000,00 грн; замовлений строк - 30 днів; погоджена сума - 4 000,00 грн; погоджений строк - 30 днів; комісія за надання - 00,00 %; ставка процентів 0,01 % за кожен день користування.
З договору про споживчий кредит від 20 вересня 2021 року № 3279246, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , вбачається, що сторони уклали кредитний договір, на таких умовах.
Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом
1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт
1.1 Договору).
Договором визначені такі умови кредитування: сума кредиту становить 4 000,00 грн (пункт 1.2); кредит надається строком на 30 днів з 20 вересня 2021 року (пункт 1.3); згідно пункту 1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в дату платежу - 20 жовтня 2021 року; орієнтовна загальна вартість кредиту, що складається із суми загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом складає 4 012,00 грн (пункт
1.5 Договору); комісія за надання кредиту - 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1); проценти за користування кредитом - 12,00 грн (за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за день); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована. 
Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2, 2.3 цього договору (пункти
1.6, 1.7 Договору). 
Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в пунктах 1.5.1 - 1.5.3 договору в термін (дату), вказаний у пункті 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в пункті 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в пункті 1.5.2 або проценти за базовою процентною ставкою, визначеною пунктом 1.6 Договору, в сумі та на умовах, визначених в пунктом 2.3 договору (пункт 2.2.1).
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 2.2.3 договору (пункт 2.2.2).
Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначені у пункті 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного пунктом 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) процентної ставки не може бути збільшено товариством без письмової згоди позичальника (пункт 2.2.3 договору).
Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3 Договору. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору (пункт 2.3.1.1).
Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору.
Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 20 жовтня 2021 року), а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
Відповідно до пункту 2.4.2 у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3 та пункту 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 Договору.
Відповідно до пункту 4.2 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України.
Відповідно до пункту 5.1 договору позичальник підтвердив, що до укладення договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою частиною другою, третьою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору, умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.
Відповідно до додатків № 1 та № 2 до договору про споживчий кредит від 20 вересня 2021 року
№ 3279246 (графік платежів, паспорт споживчого кредиту) встановлено дату платежу 20 жовтня
2021 року, до сплати: кредит в сумі 4 000,00 грн, комісія за надання кредиту в сумі 0,00 грн, проценти в сумі 12,00 грн, разом 4 012,00грн.
До позовної заяви також долучено Правила надання фінансових кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 13 липня 2021 року).
Згідно з довідкою про ідентифікацію виданою ТОВ «Мілоан», підтверджується, що ОСОБА_1 ідентифікований 20 вересня 2021 року шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, який відправлено на номер телефону: НОМЕР_1 .
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан», станом на
19 грудня 2021 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 становить 9 664,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту
- 4 000,00 грн, та заборгованості за відсотками - 5 664,00 грн.
Також позивачем надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором від 20 вересня
2021 року № 3279246, складений ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до якого станом на 10 січня
2023 року загальна сума заборгованості складає 21 264,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - тіло кредиту,
5 664,00 грн - нараховані відсотки на дату відступлення права вимоги, та 11 600,00 грн - нараховані відсотки після отримання права вимоги.
Також, судом встановлено, що 05 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77469497 (далі - договір позики).
Згідно із пунктом 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 
Відповідно до умов даного Договору позики ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надає кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розрахунку 0,6965 % на добу (знижена процентна ставка), процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % за день (не застосовується в період карантину), пеня - 2,70 % в день (не застосовується в період карантину), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 906,08 %, орієнтовна загальна вартість позики - 3 626,85 грн. Дата надання позики - 05 жовтня 2021 року, дата повернення позики (останній день) - 04 листопада 2021 року.
Відповідно до пункту 12 Договору позики цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаціно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (пункт 5.1). Позичальник до моменту підписання цього договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі.
Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (пункт 19 договору).
Додаток № 1 до договору позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором.
До матеріалів справи також долучено копію Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені Наказом директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 12 серпня 2021 року № 12/08/2021.
Відповідно до наданого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 станом на 22 лютого 2022 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 7 164,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 7 164,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Також, згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 10 164,49 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 7 164,00 грн, нараховані 3 % річних
- 0,49 грн.
Як встановлено судом, кредитний договір від 20 вересня 2021 року № 3279246, та договір позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 укладені в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 20 вересня 2021 року
№ 3279246, договору позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497, власних контррозрахунків заборгованості за договором не надано.
Суд враховує, що кредитний договір від 20 вересня 2021 року № 3279246 , та договір позики від
28 грудня 2021 року № 64084 у встановленому законом порядку не укладеними або недійсними не визнавались, доказів протилежно суду не надано.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від
23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З матеріалів справи судом встановлено таке.
28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого клієнт - Первісний кредитор, зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 72 029 930 грн 55 коп., а фактор зобов`язується здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає Новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками.
Згідно пункту 6.1.2 договору факторингу, реєстр боржників в електронному вигляді (додаток № 1) передається фактору за актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта.
Згідно пункту 6.1.4 договору факторингу, право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 4), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до витягів з Реєстру боржників від 28 грудня 2021 року до Договору факторингу від
28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 у розмірі 21 264,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 664,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
До матеріалів справи також долучено реєстр боржників до договору 28 грудня 2021 року
№ 28-12/2021-72, Акт приймання-передавання Реєстру боржників за Договором 28 грудня 2021 року
№ 28-12/2021-72, а також платіжне доручення від 30 грудня 2021 року № 0316880000 на суму
3 255 566,76 грн про оплату лоту згідно договору факторингу від 28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72.
Також судом встановлено, що 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу № 22/02/2022 відповідно до умов якого клієнт - Первісний кредитор, зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі
153 662 582,15 грн, а фактор зобов`язується здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає Новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками.
Згідно пункту 6.1.4 договору факторингу право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 22 лютого 2022 року № 1 за Договором факторингу від 22 лютого 2022 року № 22/02/2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором від 05 жовтня 2021 року № 77469497 (дата закінченя договору - 04 листопада 2021 року) у розмірі 10 164,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 164,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
До матеріалів справи також долучено Акт приймання-передавання Реєстру боржників за Договором факторингу від 22 лютого 2022 року № 22/02/2022, а також платіжне доручення від 23 лютого 2022 року № 333740001 на суму 6 382 999,39 грн про оплату лоту згідно договору факторингу від
22 лютого 2022 року № 22/02/2022.
10 січня 2023 року між ТОВ «ФК Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір
№ 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконувати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 5.2 договору відступлення прав вимоги, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).
Відповідно до витягів з Реєстру боржників від 10 січня 2023 року до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 у розмірі 21 264,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 264,00 грн - сума заборгованості за відсотками, та за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 у розмірі 10 164,49 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 164,00 грн - сума заборгованості за відсотками, відповідальність за порушення зобов`язання згідно статті 625 ЦК України - 0,49 грн.
Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 та договором позики від
05 жовтня 2021 року № 77469497, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд також враховує, що у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит, що узгоджується з положеннями статті 517 ЦК України.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
На підтвердження факту перерахування кредитних коштів ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 та укладення з ТОВ «Мілоан» кредитного договору від 20 вересня 2021 року № 3279246, позивач надав довідку ТОВ «ФК «Елаєнс» від 12 грудня 2024 року, з якої вбачається, що 20 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» були перераховані на банківську картку № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення наданої ТОВ «Мілоан», вбачається, що станом на 19 грудня 2021 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 становить 9 664,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4 000,00 грн, та заборгованості за відсотками - 5 664,00 грн.
Згідно розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором від 20 вересня 2021 року № 3279246, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року загальна сума заборгованості складає 21 264,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - тіло кредиту, 5 664,00 грн - нараховані відсотки на дату відступлення права вимоги, та 11 600,00 грн - нараховані відсотки після отримання права вимоги.
Також, з наявного в матеріалах справи листа Акціонерного товариства «Таскомбанк» про підтвердження платежу, вбачається, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 74 від 03 серпня 2020 року, АТ «Таскомбанк» 05 жовтня 2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 3 000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_3 , відправник - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Додаткова інформація про платіж (згідно інформації отриманої від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»): ОСОБА_1 , код 16ada744 -0c86-4934-bde9-615c9e8026d4, сума 3 000,00 грн, дата транзакції - 05 жовтня 2021 року, договір № 77469497, дата договору - 05 жовтня 2021 року, маскований номер картки НОМЕР_3 .
Відповідно до наданого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 станом на 22 лютого 2022 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 7 164,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 7 164,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Також, згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 10 164,49 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 7 164,00 грн, нараховані 3 % річних
- 0,49 грн.
Відповідачем факту отримання коштів за кредитним договором від 20 вересня 2021 року
№ 3279246 та договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 не спростовано, доказів погашення кредитної заборгованості суду не надано, власного розрахунку заборгованості за кредитним договором не надано.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Разом з тим, відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявність заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн, та за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн.
З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки, кошти не повернув, внаслідок чого за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 4 000,00 грн, та за договором позики від 20 вересня 2021 року № 3279246 виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 3 000,00 грн, що підлягають стягненню з відповідача.
Стосовно стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку про те, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ця правова позиція в подальшому застосована Верховним Судом при вирішені інших судових справ, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі
№ 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18.
Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Згідно з умовами кредитного договору від 20 вересня 2021 року № 3279246, сторонами погоджена сума кредиту - 4 000,00 грн, строком на 30 днів з 20 вересня 2021 року, термін (дата) поверненн кредиту, сплати комісії за надання кедиту та процентів за користування кредитом - 20 жовтня 2021 року.
Відповідно до пункту 1.5.2 договору, проценти за коритування кредитом нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту.
Згідно Додатка № 1 до кредитного договору від 20 вересня 2021 року № 3279246, вбачається, що графіком платежів за кредитним договором за період з 20 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року затверджено проценти за користування кредитом у загальному розмірі 12,00 грн.
З відомостей про щоденні нарахування та погашення наданих ТОВ «Мілоан», вбачається, що станом на 19 грудня 2021 року заборгованості ОСОБА_1 за кредитного договору від 20 вересня
2021 року № 3279246 за нарахованими відсотками становить 5 664,00 грн. Розрахунок відсотків здійснено за період з 21 вересня 2021 року по 19 грудня 2021 року.
З розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Вердикт Капітал», вбачається, що станом на
10 січня 2023 року нараховані відсотки на дату відступлення права вимоги становлять 5 664,00 грн, та нараховані відсотки після отримання права вимоги - 11 600,00 грн. Водночас, в розрахунку не зазначена процентна ставка та період за який нараховані відсотки.
Сторонами було погоджено строк дії договору 30 днів- до 20 жовтня 2021 року.
Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем розрахунків, проценти нараховувались поза межами строку дії договору, а саме по 10 січня 2023 року.
Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 днів кредитування, що визначено договором, позивач вказував на пролонгацію договору.
В той же час, докази волевиявлення відповідача ОСОБА_1 на продовження строку дії кредитного договору в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи, що кредитним договором визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» мали право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки.
Виходячи із суми позики у розмірі 4 000,00 грн, узгодженої сторонами процентної ставки та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача по відсоткам за кредитни договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 за період з 20 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року становить 12,00 грн, що також віжповідає погодженому сторонами графіку платежів.
Нараховані кредитодавцем проценти за період після 20 жовтня 2021 року не відповідають вимогам законодавству, а відтак у їх задоволенні слід відмовити.
Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» за кредитним договором від
20 вересня 2021 року № 3279246 підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі
12,00 грн.
Згідно з умовами договору позики 05 жовтня 2021 року № 77469497, сторонами погоджена суму кредиту у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розрахунку 0,6965 % на добу (знижена процентна ставка), процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % за день (не застосовується в період карантину), пеня - 2,70 % в день (не застосовується в період карантину), дата надання позики - 05 жовтня 2021 року, дата повернення позики (останній день) - 04 листопада 2021 року.
Відповідно до наданого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 станом на 22 лютого 2022 року залишок заборгованості за відсотками становить 7 164,00 грн. Розрахунок відсотків дійснено за період з
05 жовтня 2021 року по 21 лютого 2022 року.
Також, згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року заборгованість за відсотками також становить 7 164,00 грн.
Згідно із договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 сторонами було погоджено строк дії кредитного договору 30 днів - до 04 листопада 2021 року.
Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем розрахунків, проценти нараховувались поза межами строку дії договору, а саме по 21 лютого 2022 року.
Враховуючи, що договором позики визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» мали право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки.
Виходячи із суми позики у розмірі 3 000,00 грн, узгодженої сторонами процентної ставки та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача по відсоткам за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 за період з 05 жовтня 2021 року по 04 листопада 2021 року становить 627,00 грн.
Нараховані кредитодавцем проценти за період після 04 листопада 2021 року не відповідають вимогам законодавству, а відтак у їх задоволенні слід відмовити.
Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «Коллекст центр» за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 627,00 грн.
Щодо стягнення за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 нарахованих 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України суд зазначає таке.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 0,49 грн, що нараховані за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року, що нараховані на суму заборгованості 3 000,00 грн.
Враховуючи, викладене вище, а також те, що відповідачем порушено умови та строки виконання основного зобов`язання за договірними правовідносинами, вимога позивача про стягнення з відповідача
3 % річних та втрат від інфляції від простроченої суми заборгованості підлягає задоволенню.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли часткове підтвердження під час судового розгляду справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.
Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджується: договором від 01 липня
2024 року № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладеним з ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» з Прайс-листом, затвердженим Рішенням Загальних зборів від 01 листопада 2023 року № 01-11/2023, заявкою на надання юридичної допомоги від 02 грудня
2024 року № 338 по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а також витягом з Акту від 27 грудня 2024 року № 1 про надання юридичної допомоги на суму 9 000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 27 січня 2025 року
№ 0491130001 позивачем сплачено судовий збір у сумі - 3 028,00грн.
Заяви про зменшення розміру судових витрат до суду не надходило.
Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2 187,68 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 736,03 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 517, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2021 року № 3279246 у розмірі 4 012,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн - заборгованості за відсотками, та заборгованість за договором позики від 05 жовтня 2021 року № 77469497 у розмірі
3 627,49 грн, з яких: 3 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 627,00 грн - заборгованості за відсотками, 0,49 грн 3% річних, що разом складає 7 639,49 грн (сім тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 49 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 736,03 грн (сімсот тридцять шість гривень 03 копійки), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 187,68 грн (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень 68 копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду виготовлено 27 березня 2026 року.

Суддя О.О. Хромова