ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 695/2580/25		
Провадження № 22-ц/821/326/26		
Категорія: 351000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М., 
секретаря – Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс»,
треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Яреська Тараса Віталійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В червні 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Яресько Т. В. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я. В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Свої вимоги мотивував тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. було відкрито виконавче провадження ВП № 67815601 та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису № 46086 від 29.03.2021. 
Оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 10 435,62 грн. 
Зазначив, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі договору від 18.06.2019 № 586462-А, що був укладений між позивачем та ТОВ «СС Лоун». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке нібито набуло право вимоги на борг. До цього позивач не отримував від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. 
Вказав, що ОСОБА_1 не підписувала із відповідачем жодних договорів. Крім того, приватний нотаріус керувався п. 2 переліку документів, який визнано незаконним та нечинним. Кредитний договір від 18.06.2019 № 586462-А не був нотаріально посвідченим. 
Зазначив, що законодавством не передбачено можливість вчиняти виконавчі написи на боргових документах, що нотаріально не посвідчені.
З огляду на викладене, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 46086, вчинений 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року позов задоволено. 
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 46086, вчинений 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В.
Стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 1 453,44 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності заборгованості ОСОБА_1 , а саме: виписки по рахунку боржника, детальний розрахунок заборгованості та інші докази, які б підвереджували наявну заборгованість, що не дає можливість встановити факт реальної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у вчиненому спірному виконавчому написі взагалі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено, а тому дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення.
Щодо заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу, зауважив, що він відповідає критеріям розумності та реальності, а тому суд першої інстанції не вбачав підстав його зменшення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

11 грудня 2025 року, не погоджуючись з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення витрат на оплату правничої допомоги та постановити нове, яким у задоволенні вимог про стягнення витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 8 000 грн – відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції не враховано, що підготовка заявника до звернення з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, доказів протилежного не надано та з матеріалів справи не вбачається. 
Вважає, що зазначена справа є невеликої складності, вона є типовою з усталеною судовою практикою.
Звернув увагу, що адвокатом Яресько Т. В. до матеріалів справи не додано квитанції, яка має підтверджувати фактично понесені витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 8 000,00 грн, а тому не можливо вважати за дійсне факт понесення судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Фактичні обставини справи

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Яресько Т. В., який здійснював представництво інтересів позивача на підставі ордера серії АІ № 1916808 від 11.06.2025, який видано на підставі договору про надання правової допомоги № 25082 від 06.06.2025, який здійснює свою діяльність згідно зі свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 8815 від 13.03.2020, виданого радою адвокатів Київської області (а.с. 70).
06 червня 2025 року між адвокатом Яресько Т. В. та ОСОБА_1 , укладено Договір № 25082 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту правничу (правову допомогу) допомогу (а.с. 32-33).
Відповідно до п. 3.1. Договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може буди викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.
06 червня 2025 року між адвокатом Яресько Т. В. та ОСОБА_1 укладено додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 25082 від 06.06.2025, яким визначено порядок оплати правничої (правової) допомоги адвокату за: визнання напису таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, згідно якого було відкрито виконавче провадження ВП № 67815601 (п. 1) (а.с. 34).
Пунктом 2 додатку до Договору про надання правничої допомоги № 25082 від 06.06.2025 визначено, що вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований гонорар у сумі 8 000,00 грн.
Крім того, сторони погодили, що правова допомога вважається наданою після підписання сторонами акту приймання-передачі послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (п. 7.1). Підтвердженням отриманого гонорару від клієнта є розрахункова квитанція (п. 7.5.).
З акту приймання-передачі послуг № 1 від 09.06.2025 вбачається, що адвокатом Яресько Т. В. на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги № 25082 від 06.06.06, Додатку № 2 були надані наступні послуги: надання правничої допомоги щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, згідно якого було відкрите виконавче провадження ВП № 67815601. Загальна вартість наданих послуг становить 8 000,00 грн (а.с. 35).
Відповідно до розрахункової квитанції № 06/06/25 про отримання гонорару до Договору № 25082 від 06.06.2025, Додатку № 2, ОСОБА_1 сплачено адвокату Яресько Т. В. 8 000,00 грн за надання правничої допомоги щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, згідно якого було відкрите виконавче провадження ВП № 67815601 (а.с. 36).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому за приписами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог, як у даній справі, суд зобов`язаний прийняти рішення про відшкодування судових витрат позивача за рахунок відповідача.
У постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Разом з позовною заявою, представником ОСОБА_1 – адвокатом Яресько Т. В. на підтвердження судових витрат надано суду докази, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 1916808 від 11.06.2025, який видано на підставі договору про надання правової допомоги № 25082 від 06.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Договір № 25082 про надання правничої (правової) допомоги, Додаток № 2 до Договору № 25082 про надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2025, відповідно до якого вартість послуг адвоката становить 8 000 грн, акт приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги № 1 від 09.06.2025, розрахункову квитанцію № 06/06/25 про отримання адвокатом Яресько Т. В. гонорару від ОСОБА_1 .
З системного аналізу вказаних норм процесуального права, що визначають порядок розподілу судових витрат сторін, та фактичних обставин цієї справи, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано за рахунок відповідача у справі відшкодовано судові витрати позивача на правничу допомогу адвоката у сумі 8 000,00 грн, які підтверджено належними доказами.
Врахувавши складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені адвокатом витрати є співмірними із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Онлайн фінанс», щодо відмови у задоволенні вимог адвоката Яресько Т. В. про стягнення судових витрат за правничу допомогу повністю, оскільки позивач користувався послугами адвоката, що підтверджено матеріалами справи, для захисту своїх прав та інтересів в суді. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині залишенню без змін.
В іншій частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року апеляційним судом не переглядалось.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс»– залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 рокув частині стягнення витрат на правничу допомогу– залишити без змін. 
В іншій частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 рокуне переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:        О. В. Карпенко  

О. М. Новіков