ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4612/25 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/118/26 Пілюгіна О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря   - Гури В.В.,
прокурора      - Кубах М.А.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
захисника     - Спаскіна Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статі 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 31.07.2025 об`єднано в об`єднано в одне провадження справи про адміністративне стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, справа № 635/4615/25, провадження № 3/635/2188/2025 та за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, справа № 635/4612/25, провадження № 3/635/2187/2025. 
Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи 635/4612/25, провадження № 3/635/2187/2025.
Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 31.07.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1530 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі статей 38, 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи.
Вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею неправильно застосовано норми пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».
Зазначає, що на дату його звільнення з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» подання декларацій осіб уповноважених на функції держави було зупинено, та поновлений такий обов`язок з 12.10.2023 Законом України № 1700-VIІ. 
З врахуванням положень статті 58 Конституції України вважає, що не може нести відповідальність за дії які законом не визнавалися правопорушенням.
Також як на підставу закриття провадження, ОСОБА_1 посилається на закінчення строків, передбачених частиною 4 статті 38 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – Спаскіна Д.А., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, думку прокурора Кубаха М.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП суддя виходив з того будучи 03.06.2022 звільненим з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)», являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, подав без поважних причин декларацію щорічну за 2022 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та несвоєчасно, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон № 1700- VII) визначено суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, відповідно такими особами, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, особи начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України. 
Частинами 1, 2 статті 45 Закону № 1700- VII встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Законом України про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 49, ст. 2056 із наступними змінами) доповнено, зокрема, пунктом 2-7 відповідно до якого суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX від 20.09.2023 Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" викладено в наступній редакції: установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Відповідальність за частиною 1 статті 1726 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до примітки до статті 1726 КУпАП  суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої тадругої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 будучи 03.06.2022 звільненим з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)», несвоєчасно, а саме: 09.02.2024 о 13:13, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2022 по 03.06.2022, (при звільненні) та 09.02.2024 о 13:14, подав без поважних причин декларацію щорічну за 2022 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тоді як такі декларації необхідно було подати не пізніше 31.01.2024.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яке пов`язане з корупцією, суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на нього не розповсюджується дія Закону № 3384-IX, який поновлює обов`язок подавити відповідні декларації, є помилковими, з огляду на таке.
Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закон № 1700- VII ОСОБА_1 , є суб`єктом на яких поширюється дія цього Закону.
Законом України про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану призупинявся обов`язок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в той час, як Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX від 20.09.2023, такий обов`язок поновлено.
З огляду на вищенаведене, на переконання апеляційного суду, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на ОСОБА_1 розповсюджується діяЗакону №1700-VII, та враховуючи, що ним було  несвоєчасно подано декларацію після звільнення та щорічну декларацію за 2022 рік, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Частиною 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Так, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. 
Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу.
Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу.
Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.
Іншими словами виконавши вимоги частини 2 статті 251 КУпАП, встановивши особу правопорушника, зібравши всі докази по справі, у уповноважених осіб на складання протоколу виникає обов`язок на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статей 254, 255, 256 КУпАП. 
У даному випадку, дії уповноважених осіб 7-го управління (з обслуговування  Харківської області) до складення протоколів №№ 302, 303 від 05.06.2025 стосовно ОСОБА_1 свідчать лише про проведення процесуальних дій для отримання певних відомостей, які підтверджують чи спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП накладено на ОСОБА_1 31.07.2025, тобто в межах процесуальних строків, передбачених статтею 38 КУпАП і такий висновок узгоджується із викладеними висновками Верховного Суду у лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21 про те, що виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. 
Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). 
Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.
Також необхідно враховувати положення статей 291, 294 КУпАП щодо набрання постановою судді законної сили.
Інші доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 зокрема, щодо порушення суддею норм матеріального та процесуального права, об`єднання без його згоди в одне провадження справ про адміністративні правопорушення, зводяться до його незгоди з висновками судді, та особистого тлумачення норм права.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пунктів 1, 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 36, 38, 1726, 245, 247, 254-256, 268, 271, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна