ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. 	Справа № 520/8811/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 14.10.25 у справі № 520/8811/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі за текстом також - відповідач), в якому просила визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 27 серпня 2024 року про відміну рішення ГУ ДМС у Харківській області про оформлення набуття громадянства України відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України від 18.01.2001 “Про громадянство України” та Угоди між Україною і Республікою Таджикистан про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами Республіки Таджикистан, які постійно проживають в Україні, від 06 липня 2001 року ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 27 серпня 2024 року про відміну рішення ГУ ДМС у Харківській області про оформлення набуття громадянства України відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України від 18.01.2001 “Про громадянство України” та Угоди між Україною і Республікою Таджикистан про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами Республіки Таджикистан, які постійно проживають в Україні, від 06 липня 2001 року ОСОБА_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968 грн 96 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, Харківський окружний адміністративний суд не взяв до уваги обставин справи, зокрема, щодо того, що підставою для перевірки виданого рішення про набуття громадянства України став лист Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України за №6.4/8424/6-24 від 01.08.2024 до ГУ ДМС України в Харківській області; після перевірки матеріалів справи ОСОБА_1 встановлено необхідність вжиття заходів відповідно до вимог законодавства України про громадянство у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує постійне на законних підставах проживання особи в Україні. Так, до заяви про набуття громадянства України ОСОБА_1 надала паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , виданий 25.02.2020 УВС в Ашт, дійсний до 24.02.2030, але в наданому документі відсутні відмітки про надання дозволу на виїзд в Україну на постійне проживання. Враховуючи, що позивачем допущено порушення під час виконання свого обов`язку подати належним чином оформлений пакет документів, що передбачений вимогами п. 1.5 Розділу I Угоди, Головним управлінням ДМС у Харківській області прийнято рішення від 27.08.2024 про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Позивач уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула громадянство України відповідно до пункту 10 статті 6 Закону України від 18.01.2001 «Про громадянство України», - 30.01.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області затверджено рішення про оформлення набуття позивачу громадянства України та оформлена довідка № 16767 про реєстрацію громадянином України.
Для набуття громадянства України ОСОБА_1 надала: на підтвердження своєї належності до громадянства Республіки Таджикистан – паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 , виданий 25.02.2020 УВС в Ашт, дійсний до 24.02.2030, в якому наявна відмітка Посольства Республіки Таджикистан в Україні про взяття на консульський облік; на підтвердження постійного на законних підставах проживання в Україні – адресний листок вибуття на постійне проживання до України; свідоцтво про народження доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.2021 бюро РАЦС Джамоат Ашт Аштського району Согдійської області; довідку про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На виконання вимог п. 2.6 Порядку реалізації Угоди 07.06.2023 за вихідним № 6301.6.2-10327/63.3-23 паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 від 25.02.2020 на ім`я ОСОБА_1 був надісланий до ДКС МЗС України для надсилання дипломатичними каналами для подальшого оформлення припинення ОСОБА_1 громадянства Республіки Таджикистан відповідно до частини 3 статті 2 Угоди.
На підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_1 03.02.2023 органом 6357 оформлено паспорт громадянина України № НОМЕР_3 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 .
За результатами повторної перевірки рішенням ГУДМС у Харківській області від 27.08.2024 відмінено рішення ГУДМС у Харківській області від 30.01.2023 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутній документ, що підтверджує факт її постійного на законних підставах проживання в України, що надавало заявнику право в спрощеному порядку набути громадянство України відповідно до Угоди та останньою не виконано п. 1.5 Розділу І Порядку.
Вважаючи таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї відміна рішення про оформлення набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя родини.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає таке.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженим Постановою КМУ від 20.08.2014 за №360 (далі також – Положення), ДМС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Одним з основних завдань ДМС є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Згідно з п.4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (пп.8); приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України (пп. 9); здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках (пп. 10); здійснює інші повноваження, визначені законом (пп. 39).
Пунктом 7 Положення визначено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Відповідно до ст.4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.
Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні (п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України"(далі - Закон №2235-III).
Стаття 1 Закону №2235-III визначає, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.
Питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору (стаття 4 Закону №2235-ІІІ).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Закону №2235-ІІІ громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Статтею 6 Закону № 2235-III встановлено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 9 Закону № 2235-III іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України.
Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України; 1-1) знання основ Конституції України, історії України. Складання іспитів з основ Конституції України, історії України здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) подання: особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Згідно зі ст. 17 Закону № 2235-III громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Статтею 19 Закону № 2235-III визначено, що підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.
Положеннями ст.21 Закону № 2235-III визначено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
З аналізу викладеної норми вбачається, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України можуть бути протиправні дії особи, яка звернулась за оформленням набуття громадянства, зокрема, обман, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Відповідно до підпункту б, п.1 ст. 1 Угоди між Україною і Республікою Таджикистан про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами України, які постійно проживають в Україні, від 06 липня 2001 року ратифікованої Законом України від 11 липня 2002 року №115-IV (далі за текстом - Угода), передбачено, що кожна Договірна Сторона надасть постійно проживаючим на законних підставах на її території громадянам іншої Договірної Сторони спрощений порядок набуття громадянства, а своїм громадянам, які постійно проживають на законних підставах на території іншої Договірної Сторони, спрощений порядок припинення громадянства при наявності однієї з таких умов: за наявності у заявника хоча б одного з постійно проживаючих на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається, близьких родичів, які є її громадянами: чоловіка (дружини), одного з батьків (усиновителів), дитини (у тому числі усиновленої), сестри, брата, діда чи баби, онука (онуки).
Пунктом 2 ст. 1 Угоди передбачено, що заявник подає заяву про набуття громадянства однієї Договірної Сторони й одночасного припинення громадянства іншої Договірної Сторони.
Відповідно до п.1 ст. 2 Угоди між Україною і Республікою Таджикистан про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами України, які постійно проживають в Україні, від 06 липня 2001 року ратифікованої Законом України від 11 липня 2002 року №115-IV, передбачено, що для зміни громадянства громадянин однієї Договірної Сторони подає за місцем постійного проживання до компетентних органів іншої Договірної Сторони: - заяву-анкету; - три фотокартки; -документ, що підтверджує наявність однієї з умов, передбачених у пункті 1 статті 1 цієї Угоди; - документ, що підтверджує постійне проживання на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається; - документ про виконання військового обов`язку або про звільнення від військового обов`язку (щодо осіб призовного віку).
За приписами ч. 3 ст. 2 Угоди протягом десяти днів після оформлення набуття особою нового громадянства компетентні органи Договірної Сторони, громадянство якої набуто, видають особі документ, що підтверджує набуте громадянство, вилучають документ, який підтверджує громадянство, що припиняється, і надсилають його по дипломатичних каналах Договірній Стороні, громадянство якої припиняється, разом із повідомленням про факт оформлення набуття громадянства із зазначенням його дати.
Згідно з ч. 5 ст. 2 Угоди дата оформлення набуття громадянства однієї з Договірних Сторін буде датою припинення громадянства іншої Договірної Сторони.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року№ 588/2006) (далі - Порядок № 215).
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 215 особи, зазначені в пункті 1.1 розділу І цього Порядку, подають до територіального підрозділу за місцем постійного проживання такі документи: заяву-анкету, форма якої наведена у додатку 1 до цього Порядку; три фотокартки розміром 35x45 мм, у тому числі дітей віком від 7 років; копію документа, що підтверджує постійне на законних підставах проживання заявника в Україні відповідно до пункту 1.5 розділу І цього Порядку; копію документа, що посвідчує особу і підтверджує її належність до громадянства Республіки Таджикистан; копію свідоцтва про народження, якщо громадянство України одночасно з батьками (або одним з них) набуває неповнолітня дитина; документ, що підтверджує наявність однієї з умов, зазначених у пункті 1.1 розділу І цього Порядку; документ про виконання військового обов`язку або про звільнення від військового обов`язку (щодо осіб призовного віку).
Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являються оригінали зазначених документів. Ксерокопії цих документів засвідчуються посадовою особою, яка прийняла до розгляду заяву з питань громадянства, та долучаються до матеріалів.
Документи про оформлення набуття громадянами Республіки Таджикистан громадянства України відповідно до Угоди розглядаються в порядку, передбаченому підрозділом «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються органами міграційної служби» розділу IV Порядку № 215.
Згідно з пунктом 2.3 Порядку № 215, якщо подані заявником документи оформлені належним чином і підтверджують наявність умов, зазначених у пункті 1.1 розділу І цього Порядку, а також відсутні підстави, за наявності яких дія Угоди не поширюється на особу, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління (управління) міграційної служби) або його заступник приймає рішення про оформлення набуття громадянства України, форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 2.6 Порядку № 215 територіальний орган Державної міграційної служби України (далі - територіальний орган) через територіальний підрозділ протягом десяти днів з дня прийняття рішення про оформлення набуття особою громадянства України вилучає документ на право постійного проживання в Україні, документ, що підтверджує належність до громадянства Республіки Таджикистан, видає паспорт громадянина України та надсилає до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України (далі - ДКС МЗС України) повідомлення про факт і дату оформлення набуття громадянином Республіки Таджикистан громадянства України, форма якого наведена у додатку 4 до цього Порядку (із зазначенням неповнолітніх дітей, які одночасно набули громадянства України). Разом з цим повідомленням надсилається вилучений документ, що підтверджує належність особи до громадянства Республіки Таджикистан, або заява про втрату такого документа.
Абзацом 5 пункту 94 підрозділу Порядку №215 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України встановлено, якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
Пунктом 96 Порядку № 215 передбачено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.09.2023 у справі №160/9719/22, скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх і належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, чи невиконання взятого зобов`язання.
За матеріалів справи в обґрунтування підстав для відміни рішення про оформлення набуття громадянства України позивачу відповідач посилається на те, що до заяви про набуття громадянства України позивач надала паспорт громадянина Республіки Таджикистан, але в наданому документі відсутні відмітки про надання дозволу на виїзд в Україну на постійне проживання. Тобто відповідач уважає, що позивачем порушено вимоги Угоди між Україною і Республікою Таджикистан від 06.07.2001 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами Республіки Таджикистан, які постійно проживають в Україні.
Разом з цим до матеріалів справи долучені документи, на підтвердження постійного на законних підставах проживання в Україні позивача: адресний листок вибуття на постійне проживання до України.
Крім того, за матеріалами справи, відповідачем вилучено у позивача паспорт Республіки Таджикистан та на виконання вимог п. 2.6 Порядку реалізації Угоди 23.02.2023 за вихідним № 6301.6.2-2950/63.3-23 паспорт громадянина Республіки Таджикистан надісланий до ДКС МЗС України для надсилання дипломатичними каналами для подальшого оформлення припинення позивачу громадянства Республіки Таджикистан відповідно до частини 3 статті 2 Угоди.
Листом № С-30/22-04 від 04.012022 Посольство Республіки Таджикистан в Україні повідомило відповідача (зареєстроване ГУ ДМС У Харківській області за № 172/1/6301-22 від 05.01.2022), що згідно з чинним законодавством Республіки Таджикистан для оформлення виїзду на постійне місце проживання відмітка про це у закордонний паспорт громадянина Республіки Таджикистан не проставляється.
Отже, на час ухвалення рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем відповідачу було доведено і мало було б прийняти до уваги, що при оформлені дозволу на виїзд на постійне проживання в інші країни відмітка про це в закордонний паспорт громадянина Республіки Таджикистан не проставляється компетентними органами цієї країни.
На підтвердження оформлення дозволу на виїзд на постійне проживання в інші країни компетентні органи видають адресний листа вибуття з відміткою про зняття особи з реєстраційного обліку на постійне проживання в Україну та відмітки Посольства Республіки Таджикистан в Україні про взяття на консульський облік є підтвердженням оформлення дозволу виїзду на постійне проживання в Україну.
На підставі наданих документів відповідач прийняв рішення про оформлення громадянства України позивачу.
За змістом відзиву на позов підставою для скасування цього рішення слугував лист Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України щодо вжиття заходів відповідно до вимог законодавства України про громадянство у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує постійне на законних підставах проживання особи в Україні.
Суд зауважує, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України», можуть бути протиправні дії особи, яка звернулась за оформленням набуття громадянства, зокрема обман, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Однак на момент звернення позивача з заявою про набуття громадянства України відповідно до Порядку реалізації Угоди між Україною і Республікою Таджикистан про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Республіці Таджикистан, і громадянами Республіки Таджикистан, які постійно проживають в Україні, затвердженого Наказом МВС, МЗС України 22.10.2014 №1118/429, жодних недоліків у поданих документах та недостовірних відомостей в них уповноваженим органом встановлено не було.
Відповідних висновків оскаржуване рішення не містить.
Приймаючи рішення про набуття позивачем громадянства України ГУДМС у Харківській області перевірено відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, підстав для відмови в набутті позивачем громадянства України, зокрема, недійсності чи нечинності наданих документів виявлено не було, також не виявлено надання позивачем неправдивих відомостей або фальшивих документів, не виявлено суттєвого факту, за наявності якого позивач не може набути громадянство України.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.
Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2099 №7-рп/2009 висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з п.3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Водночас колегія суддів ураховує, що за приписами п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України рішення відповідача повинно бути прийнято пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Пропорційність ґрунтується на тому, що рішення суб`єкта владних повноважень породжує правові наслідки як для особи, так і для держави чи її органів, а також може впливати на права та інтереси третіх осіб. Ці інтереси слід враховувати при прийнятті рішення.
Проте відповідачем не надані докази обґрунтування прийняття оскаржуваного рішення, які б свідчили про урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Разом з тим вказане рішення стосується прав та життєвих інтересів позивача.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї відміна рішення про оформлення набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя родини.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.04.2018 у справі №820/2262/17, від 14.09.2023 у справі №420/5345/21.
З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги із зазначених вище підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на приписи статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 у справі № 520/8811/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц