Справа № 530/210/24
2/530/8/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.03.2026 року  м.Зіньків 

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ситник О.В. за участю секретаря Тараненко Т.І. ,Стрілець Л.Г. представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бибика В.А., представника відповідачів Зіньківської міської ради Полтавської області та виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області адвоката Сідліченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції в залі суду місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, ТОВ «Інформаційне агенство «Новий день» , про спростування недостовірної інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
01.02.2024 року до Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Зіньківської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про спростування недостовірної інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 22.12.2023 року в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) в розділі “новини громади” під назвою : “3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” розміщена інформація наступного змісту : “Частина землекористувачів переуклали угоди за новими ставками, розуміючи свою важливу соціальну роль. Але деякі зробили все, щоб їхні видатки лишались якомога меншими. 09.07.2021 року рішенням 8 ( позачергової) сесії Зіньківської міської ради восьмого скликання встановили розмір місцевих податків і зборів на території громади з метою збільшення надходження до бюджету громади . Восени 2021 року орендарям комунальних земель запропонували переукласти угоди. Частина землекористувачів так і вчинила ,розуміючи свою важливу соціальну роль у житті громади ,але деякі зробили все, щоб їхні видатки залишились якомога меншими ,тому угоди не переукладали. На сьогодні маємо 259 ділянок комунальної власності, які перебувають в оренді із тими мінімальними ставками ,які діяли на момент укладення угод із Держгеокадастром . Наводимо вибірку 10 найбільших підприємств ,які фактично недоплачують до рівня чинних ставок орендної плати. Звичайно, ці орендарі не порушують законодавство ,але тут мова більше йде про розуміння важливості наповнення бюджету громади на території якої ведеш свою господарську діяльність . Для розрахунку по користувачу бралася сума нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки ,помножена на 12 % і від отриманої суми віднімалась сума сплаченої орендної плати за користування ділянкою за 2023 рік.
До вказаного переліку входять:
1. ОСОБА_1 (980,8007 га.)- 1876567,88 грн;
2. ОСОБА_2 ( 195,8292 га.)- 277637,58 грн.;
3. ОСОБА_3 ( 112,7573 га.)-277348,04 грн.;
4. ОСОБА_4 ( 87,2699 га.)-209244,92 грн.;
5.ТОВ “Бурат-Агро” ( 161,0881 га)- 203738,30 грн;
6. ОСОБА_5 ( 89,5061 га)- 95009,84 грн.
7. ОСОБА_6 ( 52,1853 га.) -92705,67 грн;
8.СФГ “Фаворит” ( 31,26 га.)- 86451,25 грн.;
9. ОСОБА_7 (60,5532 га)- 82963,97 грн.;
10. ОСОБА_8 (46,2469 га.)- 65339,74 грн.
Зазначена інформація в частині “не переукладення договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га. із відсотковою ставкою 12% від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1 876 567,88 грн”- є недостовірною та такою ,що не відповідає дійсності. Згідно листа виконавчого комітету Зіньківської міської ради №02-18/2985 від 19.10.2021 року ОСОБА_1 як користувачу земельних ділянок було запропоновано внести зміни в п.9 договорів, змінивши розмір орендної плати на 12 % від розміру орендної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023 року розглянувши листи виконкому Зіньківської міської ради № 08.2-04/3696- № 08.2-04/3774 від 24.10.2023 року із приєднаними проєктами додаткових угод до договорів оренди землі із пропозиціями укласти відповідні додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок зазначає, що із розумінням відноситься до прагнення Зіньківської міської ради покращувати життя мешканців громади, розбудовуючи соціальну сферу та благоустрій . Підтримання належного стану відповідної сфери передбачає значне фінансування вказаних напрямків. Тому пропозиція Зіньківської міської ради є цілком обгрунтованою і мотивованою. Тому ОСОБА_1 у вказаному листі пропонує розглянути можливість підписання додаткових угод до вказаних договорів не 12% ,а 13% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок для можливості наповнення бюджету з метою розвитку соціальної та дорожньої інфраструктури громади. За наслідками розгляду вказаної заяви листом № 08.1-06/4203 від 28.11.2023 року виконком Зіньківської міської ради відмовив ОСОБА_1 щодо внесення змін до договорів оренди землі в частині 13% від нормативно грошової оцінки ділянки, оскільки це суперечитиме нормам законодавства. Оскільки всі можливі ініціативи позивача ОСОБА_1 щодо покращення соціальних потреб мешканців Зіньківської громади шляхом підписання додаткових угод із відсотковою ставкою 13% ,а не 12 % від нормативно грошової оцінки ділянки, не дали бажаного результату ,було прийнято пропозицію Зіньківської міської ради і підписано додаткові угоди саме на 12 %. Вказана обставина підтверджується листом від 06.12.2023 року з додатком ( 79 додаткових угод). Та зареєстрована уповноваженою особою виконкому Зіньківської міської ради 06.12.2023 року. Тому станом на момент опублікування в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) від 22.12.2023 року в розділі “новини громади” під назвою : “3.5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” в частині “не переукладання договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1 876 567,88 грн.”- не відповідає дійсності.
Виходячи з презумпції неправдивості відомостей ,які завдають шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача, відповідачі по справі Зіньківська міська рада ,яка згідно рішення Зіньківської міської ради ( шоста) позачергова сесія сьомого скликання від 19.03.2021 р. “Про інформаційний бюлетень” Зіньківська громада є засновником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада”. Також згідно вказаного рішення сесії ради уповановажили відділ культури, спорту та інформаційного забезпечення виконавчого комітету Зіньківської міської ради забезпечити збирання ,систематизацію та підготовку інформаційних матеріалів та фотоілюстрації для розміщення в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада”. Таким чином належним відповідачем по справі є як Зіньківська міська рада ( як засновник інформаційного бюлетня Зіньківська громада) так і виконавчий комітет Зіньківської міської ради ( як орган ,що уповноважений збирати ,систематизувати та оформляти інформацію в бюлетні “Зіньківська громада” ). Таким чином доводити правдивість вказаної інформації покладається саме на вказаних осіб. Крім цього як на час звернення з позовом до суду так і на момент поширення інформації позивач ОСОБА_1 є депутатом Полтавської обласної ради, у зв`язку з чим розцінює вказану публікацію та застосовані в ній вислови з метою його приниження та створення спотвореного морально-етичного портрету в очах громадськості серед його виборців ,однопартійців та інших депутатів ,що завдало йому значних моральних страждань ,з урахуванням принципів справедливості розумності та співмірності моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50000 грн. У разі задоволення позовних вимог в частині стягнення вказаної суми зобов`язується витратити їх на забезпечення потреб воїнів ЗСУ із Зіньківщини. Враховуючи вищевикладене просить суд ухвалити рішення яким визнати недостовірно ,поширену інформацію в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) від 22.12.2023 року в розділі “новини громади” під назвою : “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” в частині “не переукладання договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1876567,88 грн.” 
Зобов`язати виконавчий комітет Зіньківської міської ради спростувати недостовірну інформацію поширену в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) від 22.12.2023 року в розділі “новини громади” під назвою : “3.5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” в частині “не переукладання договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1 876 567,88 грн.” - шляхом опублікування спростування поширеної недостовірної інформації у спосіб її поширення. Стягнути з виконавчого комітету Зіньківської міської ради ( код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та витребувано у Зіньківській міській раді та виконавчого комітету Зіньківської міської ради інформацію про те : Хто є засновником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада “? Хто є власником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада”? Який склад редакційної колегії інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” ?Хто є автором статті під назвою “3,5 млн. грн. втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка розміщена 22.12.2023 року в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 (57)?  Інформацію щодо внесення змін чи скасування рішення 6(позачергової) сесії 7 скликання Зіньківської міської ради від 19.03.2021 року “Про інформаційний бюлетень “Зіньківська громада” ( т.1 а.с.20-21).
27.02.2024 року від представника відповідачів надійшов відзив на позов який обгрунтовано тим, що відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню , а висунуті у ній вимоги необгрунтованими та безпідставними, адже позовна заява по суті ставить собою цитування інформації викладеної у інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” ,перелік статей цивільного законодавства, беззмістовні посилання на застарілу судову практику та не містить жодних обгрунтувань ,доказів та правової позиції, тому такий позов є таким ,що не підлягає задоволенню. Аналіз чинного ЦПК України дає усі підстави стверджувати ,що відповідач – це особа ,яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта ,порушила не визнала чи оспорила суб`єктивні права ,свободи чи інтереси позивача. Позивач наділений беззапечним правом самостійно визначити коло тих суб`єктів ,яких він вважає відповідачами і спрямовувати до них свої позовні вимоги несучи самостійний ризик відмови у задоволенні позовних вимог у разі пред`явлення позову до неналежних відповідачів. У цій конкретно справі позов пред`явлено до неналежних відповідачів ,адже відповідачі не мають жодного відношення до інфоормаційного бюлетня “Зіньківська громада” ,відповідачу не відомо хто є засновником та власником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” ,не відомий склад редакційної колегії інформаційного бюлетня Зіньківська громада ,а також не відомо хто є автором статті під назвою : “3.5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” ,яка розміщена 22.12.2023 року у інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57).
У 2021 році Зіньківська міська рада дійсно прийняла рішення від 19.03.2021 року “про інформаційний бюлетень” Зіньківська громада з метою висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування доручила відповідному відділу ради підготовку інформаційних матеріалів та доручила розробити програму інформаційної підтримки за 2021 рік у якій передбачати фінансування пов`язане із випуском інформаційного бюлетня. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у відповідності до прийнятих та затверджених видатків бюджету ,таким чином випуск інформаційного бюлетня має відображатися у затверджених статтях видатку бюджету Зіньківської міської ради . Відповідач зазначає що інформаційний бюлетень “Зіньківська громада” випускався ним у відповідності до затверджених видатків у період з травня 2021 року по травень 2022 року ,що підтверджується довідкою фінансового управління Зіньківської міської ради від 26.02.2024 року. У зв`язку з повномаштабним вторгненням ворога в Україну у лютому 2022 року відповідачі припинили випуск інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” ,не затверджували видатків на його утримання та друк ,вищевказаний інформаційний бюлетень наскільки це відомо відповідачам випускається на грантовому фінансуванні за участі благодійного фонду Unija1219 ( Литва). Представник позивача адвокат Бибик В.А. звертався із адвокатським запитом до відповідача з питаннями ,що стосуються спірної інформації. 15.01.2024 року Зіньківська міська рада надала відповідь на адвокатський запит № 419 від 04.01.2024 року та повідомила, що грант на інформаційну діяльність отримано за участі благодійного фонду Unija1219 ( Литва) і за таких обставин відповідачу не відомо хто є засновником та власником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” , не відомий склад редакційної колегії інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” , а також не відомо хто є автором статті “3,5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка розміщена 22.12.2023 року у інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57). Відповідач є органом місцевого самоврядування і у своїй діяльності керується виключно Конституцією та Законами України ,відповідач надав повну та достовірну інформацію на запит адвоката ,у вказаній відповіді на адвокатський запит , відповідач чітко вказав, що не володіє цією інформацією та вказав на благодійний фонд ,який здійснює фінансування інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” ,однак позивачем подано позовну заяву саме до відповідачів хоча із їх відповіді чітко вбачається ,що вони не мають відношення до інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” ,а за таких умов навіть у разі задоволення позовних вимог судове рішення відповідач не матиме змоги виконати, адже розповсюдження інформації відбулося через інформаційний ресурс до якого відповідач не має жодного відношення та не забезпечує його випуск. В той же час невизначеність та необгрунтованість позовних вимог не дають змоги ані відповідачу ані суду зрозуміти ,що саме з цієї публікації порушило права позивача, яке саме слово, речення чи щось інше і така невизначеність створює окрім вищенаведеного проблему проходження дифамаційного балансу -тесту ,що застосовується у такій категорії справ, однак беззаперечно за умови чіткого формулювання позивачем своїх вимог та обгрунтувань . У дифамаційному праві цивільно правовий судовий захист зазначених матеріальних благ можливий лише при умові одночасного захисту права на свободу слова і масової інформації . Тобто значення будь-якого дифамаційного спору у досягненні балансу і вирішенні колізії між правом на захист честі ,гідності та ділової репутації й спростування недостовірної інформації, з одного боку ,і правом на свободу слова і масової інформації з іншого.
Відсутність чіткого обгрунтування у чому ж саме полягає порушення прав позивача не дає змогу окрім вищенаведеного й здійснити оцінку суджень та інформації, що зазначена у публікації, можливо інформація ,що засмутила позивача взагалі є оціночним судженням чи просто судженням ,а оцінити правильність судження взагалі не можливо ,але це все є припущенням відповідача ,адже позивачем не доведено обставини ,які мають значення для справи та не зазначено у чому саме полягає недостовірність наведеної ним публікації. Позивач ,як депутат має змогу скористатися наданим йому законодавством правом на відповідь, а також на висловлення власної оцінки обставин справи в тому самому засобі масової інформації в разі незгоди з пошириними відповідачем судженнями ,надавши їм власну оцінку ,або на будь якій іншій інформаційній платформі ,адже він як депутат в силу свого статуту має бути готовий до більш прискіпливої уваги з боку громадскості до його персони в силу його статусу ,а ніж звичайні громадяни. Відповідач заперечує проти стягнення моральної шкоди ,адже окрім того що позивачем подано безпідставний та необгрунтований позов ,позивачем не надано жодного доказу та не застосовано жодного стандарту доказування ,що підлягає застосуванню щодо вимог про відшкодування моральної шкоди ,за таких вимог його вимога про стягнення моральної шкоди є необгрунтованою ,недоведеною та безпідставною ,а тому є такою ,що не підлягає застосуванню. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення ,глибини фізичних та душевних страждань ,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ,ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди ,якщо вина є підставою для відшкодування ,а також з урахуванням інших обставин ,які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У цій конкретній справі відсутні критерії оцінки таких понять як співмірність ,справедливість майнової шкоди ,адже позивачем не доведено у чому саме полягає порушення його прав ,так само як і відсутні будь- які доводи та докази ,щодо розміру нібито завданої йому моральної шкоди . Враховуючи зазначене просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі ( т.1 а.с.46-52).
08.03.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бибика В.А. надійшла відповідь на відзив в якій представник посилається на те , що у відзиві відповідач зазначає, що позивач звертається із відповідним позовом до неналежного відповідача, оскільки ні Зіньківська міська рада, ні виконавчий комітет Зіньківської міської ради не мають жодного відношення до інформаційного бюлетня « Зіньківська громада». Відповідачу невідомо хто є засновником та власником інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада», не відомий склад редакційної колегії інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада», а також не відомо хто є автором статті назвою: «3,5 млн. грн. втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель» від 22.12.2023р. в інформаційному бюлетні «Зіньківська громада» №6(57). Одночасно відповідач повідомляє, що у 2021році Зіньківська міська рада дійсно прийняла Рішення від 19.03.2021р. про інформаційний бюлетень «Зіньківська громада» з метою висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, доручила відповідному відділу Ради підготовку інформаційних матеріалів та доручила розробити програму інформаційної підтримки на 2021р. У якій передбачити фінансування пов`язане із випуском бюлетеня. Відповідач зазначає, що інформаційний бюлетень випускався ним у період із травня 2021р. по травень 2022р. У зв`язку із повномасштабним вторгненням ворога в Україну в лютому 2022р. відповідачі припинили випуск інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада». Аналогічну відповідь було надано на адвокатський запит адвоката Бибика В.А. №419 Від 04.01.2024р. Вважає подану суду інформацію у зазначеному відзиві частково недостовірною, та такою, що покликана ввести в оману суд. 
Зазначив, що на веб сайті Зіньківської міської територіальної громади (gromada.org.ua) від 30.11.2023р.зазначена інформація із заголовком « Відновлюється випуск місцевого інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада». З відповідним фото інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада». Під ним мається допис від 30.11.2023р. ОСОБА_9 (перший заступник Зіньківського міського голови) «Шановні мешканці Зіньківської громади! Неодноразово отримувала ваші звернення з приводу того, що не всі мають можливість отримувати інформацію з соціальних мереж та телеграм- каналів. Тож рада повідомити вам гарну новину: на ваш запит нам вдалося знайти можливість відновити випуск місцевого інформаційного бюлетеня «Зіньківська громада». Розумію, як важливо вам мати доступ до новин й оперативно дізнаватись про події в громаді, досягнення односельців, проблеми та їхнє вирішення. Водночас зважаючи на ситуацію в країні ми не можемо спрямовувати кошти місцевого бюджету на випуск інформаційних видань. Понад пів року ми наполегливо працювали над цим питанням і шукали спосіб повернути улюблене видання зіньківчанам. У результаті наша громада виграла грант неурядової організації на покращення інформаційної політики». 
Вказаний допис першого заступника Зіньківського міського голови спростовує твердження відповідача про те ,що ні Зіньківська міська рада ,ні виконавчий комітет не має жодного відношення до інформаційного бюлетня Зіньківська громада. Також у відзиві відповідач зазначає про відсутність чіткого обґрунтування в чому саме полягає порушення прав позивача та яким доказами спростовується викладена у статті інформація. Крім того, у відзиві зазначають як саме поширена інформація впливає на права і обов`язки позивача як депутата громади. З цього приводу слід зазначити, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання порадіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет , чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. 
Частиною другою статті302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей ,які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила. 
Згідно ч.2.ст. 2 ЗУ «Про статус депутата місцевої ради», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. На виконання вказаної норми закону позивач по справі ОСОБА_1 конкретно і виконує покладені на нього функції, а саме виражає і захищає інтереси громади і Виборців свого виборчого округу, а також виконує доручення в межах своїх повноважень. Підтвердження цього містяться в матеріалах позовної заяви, а саме згідно листа виконавчого комітету Зіньківської міської ради № 02-18/2985 від 19.10.2021р. ОСОБА_10 ,як користувачу земельних ділянок було запропоновано внести зміни п 9 договорів, змінивши розмір орендної плати на 12% від розміру орендної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023р., розглянувши листи виконкому Зіньківської міської ради №08.2-04/3696 - №08.2-04/3774 від 24.10.2023р. із приєднаними проектами додаткових угод до договорів оренди землі із пропозиціями Укласти відповідні додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок зазначає,
Що із розумінням відноситься до прагнення Зіньківської міської ради покращувати життя мешканців громади, розбудовуючи соціальну сферу та благоустрій. Підтримання належного стану відповідної сфери передбачає значне фінансування вказаних напрямків. Тому пропозиція Зіньківської міської ради є цілком обґрунтованою і мотивовано. Тому ОСОБА_1 у вказаному листі пропонує розглянути можливість підписання додаткових угод до вказаних договорів не 12%, а 13% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок для можливості наповнення бюджету з метою розвитку соціальної та дорожньої інфраструктури громади. За наслідками розгляду вказаної заяви листом № 08.1 -06/4203 від 28.11.2023р. виконком Зіньківської міської ради відмовив ОСОБА_1 щодо внесення змін до договорів оренди землі в частині 13% від нормативно грошової оцінки ділянки, оскільки це суперечитиме нормам законодавства. Оскільки всі можливі ініціативи позивача ОСОБА_1 щодо покращення соціальних потреб мешканців Зіньківської громад шляхом підписання додаткових угод із відсотковою ставкою 13% а не 12% від нормативно грошової оцінки ділянки, не дали бажаного результату, було прийнято пропозицію Зіньківської міської ради і підписано додаткові угоди саме на 12%. Вказана обставина підтверджується листом від 06.12.2023р.з додатком (79Додатковихугод).Та зареєстрована уповноваженою особою виконкому Зіньківської міської ради 06.12.2023р. Просив позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради ,виконкому Зіньківської міської ради про спростування недостовірної інформації задоволити в повному обсязі ( т.1 а.с.56-57).
Ухвалою суду від 07.05.2024 року за клопотанням сторони позивача залучино у якості співвідповідача у цивільній справі № 530/210/24 за позовом  ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про спростування недостовірної інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкодиу якості співвідповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство «Новий день» ( м. Полтава вул. Героїв АТО 114-А , код ЄДРПОУ 39583827 ) (т.1 а.с.110).
17.10.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд ( а.с.178).
13.01.2025 року від представника відповідача ТОВ інформаційне агенство “Новий день” надійшли письмові пояснення з яких вбачається ,що Закон України “Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації ,що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень ,інших розпорядників публічної інформації ,визначених цим Законом та інформації ,що становить суспільний інтерес. 
Публічна інформація – це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь- яких носіях інформація ,щ обула отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків ,передбачених чинним законодавством , або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень своїх обов`язків ,передбачених чинним законодавством , або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень ,інших розпорядників публічної інформації, визначених цим законом .
П.1 ч.1 ст.13 Закону розпорядниками інформації визнаються ,зокрема органи місцевого самоврядування.
Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь- яка особа може вільно копіювати ,публікувати ,поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних. 
Так 17 листопада 2023 року на сайті Зіньківської міської ради в соціальній мережі Faceebook була опублікована інформація наступного змісту :Зіньківська міська рада 17 ноября 2023г.
Зіньківська громада готується до прийняття бюджету на 2024 р., тому продовжуємо аналізувати джерела надходження коштів у громаду.
З 27 травня 2021 року набрав чинності Закон № 1423-IX відповідно до якого ,усі земельні ділянки на території громади за межами населених пунктів ( за нечисленними винятками) перейшли в комунальну власність міської ради , До цього часу розпорядником земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів був Держгеокадастр. В період з 2013 року по травень 2021 року Держгеокадастром було передано в оренду земельні ділянки , по них орендна плата становила від 3 до 6 відсотків від нормативно грошової оцінки. 9 липня 2021 року рішенням 8 ( позачергової) сесії Зіньківської міської ради восьмого скликання встановили розмір місцевих податків і зборів на території громади з метою збільшення надходження до бюджету громади . Восени 2021 року орендарям комунальних земель було запропоновано переукласти угоди . Частина землекористувачів це зробили , розуміючи свою важливу соціальну роль в житті громади , але частина зробили все, щоб їх видатки лишились якомога меншими , тому угод не переукладали. На сьогодні маємо 259 ділянок комунальної власності , які перебувають в оренді із тими мінімальними ставками , які діяли на момент укладення угод з Держгеокадастром. Нижче представлено вибірку 10 найбільших підприємств , які фактично не доплачують до рівня діючих ставок орендної плати. Звичайно ці орендарі не порушують законодавство , але тут мова більше йде про розуміння важливості наповнення бюджету громади, на території якої ведеш свою господарську діяльність . Для прикладу від непереукладання угод наша громада втрачає близько 3,5 млн. грн/рік. Цінуємо тих орендарів ,які в повній мірі сплачують всі податки, адже це безпосередньо сприяє розвитку та функціонуванню всіх бюджетних закладів ,наданню соціальних послуг, вирішенню інфраструктурних задач та ін. на території нашої громади.
Для розрахунку по користувачу бралася сума нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки помножена на 12 % і від отриманої суми віднімалася сума сплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023 рік ( враховуючи ставки орендної плати які були затверджені рішенням сесії Зіньківської міської ради від 09.07.2021 року). Нагадуємо що зі списком кращих платників податків можна ознайомитися за цим посиланням : https://cutt.ly/PwY5J9Vc. Тобто товариство з обмеженою відповідальністю Інформаційне агенство “Новий день” використало інформацію з загальнодоступних ресурсів . Інформацію щодо джерел надходження до місцевого бюджету було оприлюднено до моменту виходу друкованого медіа . Враховуючи зазначене просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю ( т.1 а.с. 195-197).
15.01.2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення в яких він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Додатково пояснює що він народився і виріс на території Зіньківської громади, на даний час він є депутатом Полтавської обласної ради від Зіньківського регіону ,є керівником сільськогосподарських підприємств ,що здійснюють свою діяльність на території Зіньківської громади і він є звичайним мешканцем громади. Це все покладає на нього тягар відповідальності за добробут громади . Адже є соціальними партнерами із громадою. І тому він зацікавлений у покращенні соціального і матеріального добробуту мешканців. Тому для нього є образливим коли відповідачі в публічній площині звинувачують його у недоплаті орендної плати з метою його збагачення . І фактичного обкрадання громади. Вказана брехлива інформація принижує його в очах його виборців, мешканців громади і пайовиків ,які здали в обробіток земельні ділянки. Відповідачів навіть не можуть уявити обсяг робіт , які ми безкоштовно виконуємо для мешканців громади. Коли суд проводить засідання його снігозбиральна техніка чистить вулиці. Вони активно вирішують питання із проблемою водопостачання в навколишніх селах, ми облаштовуємо паркани на кладовищі ,косимо траву в місцях загального користування ,допомагаємо військовослужбовцям і членам їх родин мешканців громади та робимо і інші соціально спрямовані проекти. І все це за тісної комунікації із мешканцями громади. Бо ОСОБА_1 соціально відповідальний перед ними. Фактично вказана публікація в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” спрямована на дискредитацію його як суб”єкта господарюваннz, а саме як не надійного партнера в договірних відносинах. Хоча в чому полягає його вина, якщо він запропонував збільшити ставку орендної плати із 12 % на 13 % . Йому як депутату достоменно відомо , що місцевому бюджету не вистачає коштів на ремонти доріг , шкіл та іншої інфраструктури . І лише за категоричної позиції Зіньківської міської ради він підписав саме на ту ставку на якій вони наполягали. Чому за ініціативу збільшити із нього відрахування до місцевого бюджету його фактично визнали крадієм. Вважає що його представником подано достатньо доказів щодо відсутності в нього заборгованості по сплаті податків ( т.2 а.с.72).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 адвокат Бибик В.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові, зазначив, що недостовірність інформації полягає саме в тому, що на момент публікації статті в позивача була відсутня заборгованість зі сплати податків, відповідач не надав розрахунків з яких джерел він взяв інформацію що бюджет громади недоотримує “3,5 млн. грн через недобросовісних орендарів комунальних земель”,яка розміщена 22.12.2023 року у інформаційому бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57).
Представник відповідачів Зіньківської міської ради Полтавської області та виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області адвокат Сідліченко В.В. позовні вимоги не визнав послався на відзив який приєднано до матеріалів справи вважає, що відповідачі яких він представляє ,є неналежними відповідачами у даній справі інформаційний бюлетень “Зіньківська громада” утримувався на грантованому фінансуванні за участі благодійного фонду Unija1219 ( Литва) і за таких обставин відповідачу не відомо хто є засновником та власником інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” , не відомий склад редакційної колегії інформаційного бюлетня Зіньківська громада , а також не відомо хто є автором спірної статті “3,5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка розміщена 22.12.2023 року у інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57). 
Представник відповідача ТОВ Інформаційне агенство “Новий день” не з`явився надіслав до суду письмові пояснення ,які приєднано до матеріалів справи, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, ТОВ «Інформаційне агенство «Новий день» , про спростування недостовірної інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що позивачем у справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1а.с.17-18) та є депутатом Полтавської обласної ради восьмого скликання ( а.с.16). 22.12.2023 року в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) в розділі новини громади під назвою : 3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель розміщена інформація наступного змісту : Частина землекористувачів переуклали угоди за новими ставками, розуміючи свою важливу соціальну роль. Але деякі зробили все, щоб їхні видатки лишались якомога меншими.09.07.2021 року рішенням 8 ( позачергової) сесії Зіньківської міської ради восьмого скликання встановили розмір місцевих податків і зборів на території громади з метою збільшення надходження до бюджету громади . Восени 2021 року орендарям комунальних земель запропонували переукласти угоди. Частина землекористувачів так і вчинила ,розуміючи свою важливу соціальну роль у житті громади ,але деякі зробили все, щоб їхні видатки залишились якомога меншими ,тому угоди не переукладали. На сьогодні маємо 259 ділянок комунальної власності, які перебувають в оренді із тими мінімальними ставками ,які діяли на момент укладення угод із Держгеокадастром . Наводимо вибірку 10 найбільших підприємств ,які фактично недоплачують до рівня чинних ставок орендної плати. Звичайно, ці орендарі не порушують законодавство ,але тут мова більше йде про розуміння важливості наповнення бюджету громади на території якої ведеш свою господарську діяльність . Для розрахунку по користувачу бралася сума нормативної грошової оцінки кожної земель ної ділянки ,помножена на 12 % і від отриманої суми віднімалась сума сплаченої орендної палати за користування ділянкою за 2023 рік.
До вказаного переліку входять:
1. ОСОБА_1 (980,8007 га.)- 1876567,88 грн;
2. ОСОБА_2 ( 195,8292 га.)- 277637,58 грн.;
3. ОСОБА_3 ( 112,7573 га.)-277348,04 грн.;
4. ОСОБА_4 ( 87,2699 га.)-209244,92 грн.;
5.ТОВ “Бурат-Агро” ( 161,0881 га)- 203738,30 грн;
6. ОСОБА_5 ( 89,5061 га)- 95009,84 грн.
7. ОСОБА_6 ( 52,1853 га.) -92705,67 грн;
8.СФГ “Фаворит” ( 31,26 га.)- 86451,25 грн.;
9. ОСОБА_7 (60,5532 га)- 82963,97 грн.;
10. ОСОБА_8 (46,2469 га.)- 65339,74 грн..( т.1 а.с.6).
Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Зіньківської міської ради від 19.10.2021 року за № 02-18/2985 Зіньківська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те що Зіньківська міська рада за кошти бюджету територіальної громади здійснює фінансування закладів соціальної сфери ( освіти ,охорони здоров`я, культури, соціальної сфери) благоустрій територіальної громади ремонт доріг та виконує ряд інших соціально важливих функцій. Ви здійснюєте свою діяльність на території Зіньківської територіальної громади . Враховуючи рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради від 26.03.2021 року № 58 Про перегляд орендної плати за діючими договорами оренди землі сільськогосподарського призначення , з метою наповнення бюджету територіальної громади на підставі договору оренди землі від 17.04.2014 року на земельну ділянку кадастровий номер 5321386900:00:002:0302 , зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.04.2014 року ,номер запис про інше речове прав: 5419762 пропонуємо внести зміни до п.9 зазначеного вище договору ,змінивши розмір орендної плати на 12 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки . просимо в термін до 02.11.2021 року письмово повідомити про своє рішення щодо згоди на укладення додаткової угоди в поданій редакції ( т.1 а.с.7)
.Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Зіньківської міської ради від 24.10.2023 року за № 08.2-04/3704 Зіньківська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те що Зіньківська міська рада за кошти бюджету територіальної громади здійснює фінансування закладів соціальної сфери ( освіти, охорони здоров`я, культури, соціальної сфери) благоустрій територіальної громади ремонт доріг та виконує ряд інших соціально важливих функцій. Ви здійснюєте свою діяльність на території Зіньківської територіальної громади . На виконання рішення восьмої ( позачергової) сесії міської ради восьмого скликання від 09.07.2021 року Про встановлення місцевих податків та зборів на території Зіньківської міської ради від 26 березня 2021 року № 58 Про перегляд орендної плати за діючими договорами оренди землі сільськогосподарського призначення , з метою наповнення бюджету територіальної громади на підставі договору оренди землі від 17.04.2014 року на земельну ділянку кадастровий номер 5321386400:00:049:0303 , зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.04.2014 року ,номер запис про інше речове прав: 5419704 пропонуємо внести зміни до п.9 зазначеного вище договору ,змінивши розмір орендної плати на 12 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки . просимо в термін до 10.11.2023 року письмово повідомити про своє рішення щодо згоди на укладення додаткової угоди в поданій редакції ( т.1 а.с.8). 
10.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області з заявою в якій зазначив про те що розглянувши ваші листи № 08.2-04/3696,№ 08.2-04/3774 від 24.10.2023 року із приєднаними проектами додаткових угод до договорів оренди землі з пропозиціями укласти відповідні додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок повідомляє ,що він з розуміння відноситься до прагнення Зіньківської міської ради покращувати життя мешканців громади , розбудовуючи соціальну сферу передбачає значне фінансування вказаних напрямків. Тому ваша пропозиція є цілком обгрунтована і мотивована. Водночас повідомляю ,що зміни до договорів передбачають збільшення орендної плати із врахуванням нової нормативно-грошової оцінки ділянки та збільшення відсоткової ставки до 12 % , тому це несе додаткові витрати для орендаря. Таким чином він має намір здійснити розрахунки щодо додаткового фінансового навантаження у зв`язку із підписанням вказаних додаткових угод. У зв”язку із зазначеним просить продовжити строк розгляду пропозиції по укладенню додаткових угод на 1 місяць. Одночасно пропонує розглянути можливість підписання додаткових угод до вказаних договорів не 12 % ,а 13 % нормативно грошової оцінки земельних ділянок для можливості наповнення бюджету з метою розвитку соціальної та дорожньої інфраструктури громади ( т.1 а.с.9).
Виконавчий комітет Зіньківської міської ради листом від 28.11.2023 року за № 08.1006/4203 повідомив ОСОБА_1 про те, що враховуючи важливість наповнення бюджету територіальної громади та прохання викладеного в його заяві від 10.11.2023 року просять до 10.12.2023 року письмово повідомити про своє рішення щодо згоди на укладення додаткових угод, що були додатками до згаданих вище листів виконавчого комітету міської ради. Пропозиція щодо укладення додаткових угод з розміром ставки 13% буде суперечити чинному законодавству та нормативним актам Зіньківської міської ради. Оскільки на даний час Податковий кодекс України пп.пп. 288.5.2 та 288.5.3. передбачає що річна сума платежу орендної плати за землі державної і комунальної власності не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки. ( т.1 а.с.10) . 
Листом від 06.12.2023 року ОСОБА_1 повідомив виконавчий комітет Зіньківської міської ради про те що розглянувши їй лист № 08.1-06/4203 від 28.11.2023 року надає підписані 79 додаткових угод із збільшеною орендною платою 12% ( т.1 а.с.11)
Рішенням Зіньківської міської ради шостої (позачергової сесії) сьомого скликання від 19.03.2021 року Про інформаційний бюлетень Зіньківська громада вирішила : відділу культури ,спорту та інформаційного забезпечення виконавчого комітету Зіньківської міської ради забезпечити збирання ,систематизацію та підготовку інформаційних матеріалів та фотоілюстрацій для розміщення в інформаційному бюлетні Зіньківська громада. Відділу культури ,спорту та інформаційного забезпечення виконавчого комітету Зіньківської міської ради спільно з відділом організаційної та кадрової роботи виконавчого комітету Зіньківської міської ради ,фінансовим управлінням виконавчого комітету Зіньківської міської ради розробити та внести на розгляд чергової сесії міської ради Програму інформаційної підтримки розвитку та діяльності органу місцевого самоврядування на 2021 рік. Вважати таким, що втратило чинність рішення сорок третьої сесії Зіньківської міської ради сьомого скликання ввід 25 червня 2019 року Про створення інформаційного бюлетня Зіньківської міської ради Зіньківський вісник . Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань прав людини, законності ,депутатської діяльності ,етики та регламенту ОСОБА_12 ( т.1 а.с.12). 
Листом від 15.01.2024 року № 04.1-17/165 виконавчий комітет Зіньківської міської ради Полтавської області на адвокатський запит від 04.01.2024 року №419 повідомив : що Грант на інформаційну діяльність отримано за участі благодійного фонду Unija1219 ( Литва),який надає допомогу Україні ,місцевим громадам та українським військовослужбовцям за багатьма напрямками ( т.1 а.с.14,33).
Відповідно до повідомлення фінансового управління виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 26.02.2024 року вбачається що з травня 2021 року по травень 2022 року на виконання програми розвитку місцевого самоврядування Зіньківської територіальної громади на 2021 рік та на 2022 -2024 роки проводилося фінансування інформаційного бюлетня з метою забезпечення надання інформаційних послуг з висвітлення діяльності Зіньківської територіальної громади та її структурних підрозділів ,а саме 2021 рік- уточнений річний план – 479920,00 – виконання 479920,00; 2022 рік - уточнений річний план 239400,00 – виконання 239400,00 грн . У 2022 році фінансування бюлетня припинилося у зв`язку з повномаштабним вторгненням російської федерації в Україну ( т.1 а.с.54). 
З долучених до матеріалів справи копії друкованого видання “Зіньківського вісника” від 22.12.2023 року вбачається, що друк здійснює ТОВ “Мега поліграф” м. Київ вул. Марка Вовчка 12/14 ( а.с. 86 том 1 ) 
На запит адвоката Бибика В.А. була надана інформація від ТОВ МЕГА ПОЛІГРАФ згідно листа якого вбачається ,що Товариство здійснювало друк інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” у період з 01.06.2023 року до 15.03.2024 року ,а саме 20.12.2023 та 29.01.2024 року. Товариство здійснювало друк інформаційного бюлетня Зіньківська громада на підставі договору про надання послуг № ПД-21 від 15.04.2019 року укладеним із замовником ТОВ Інформаційне агенство “Новий день” . Відповідно до п. 2.1 вказаного договору інформацію для виготовлення замовлень надавав Замовник. Відповідальність за зміст матеріалів, достовірність вихідних даних та дотримання прав інтелектувальної власності третіх осіб несе замовник підпункт 6.3.2 пункту 6.3 договору ( т.1 а.с.78) . 
Як вбачається з копії самого договору № ПД-21 про надання послуг від 15.04.2019 року - договір укладено між ТОВ Інформаційне агенство “Новий День” ,як замовником та ТОВ “Мега Поліграф” як виконавцем . 
Згідно п.2.1 Замовник надає виконавцю оригінали для виготовлення замовлення у формі комп`ютерних файлів або фотопозитивів у строки ( дата/час або графік) встановлені в додатках для цього договору. Оригінали повинні відповідати вимогам до замовлень на поліграфічну продукцію ,які підписуються сторонами та вважаються невід`ємною частиною цього договору . Замовник має право надавати як взірець затверджений ним роздрукований у масштабі 1:1 оригінал- макет. У випадку ненадання замовником роздрукованого оригіналу -макету ,взірцем замовлення вважаються файли або фотопозитиви . У випадку якщо файли надані у формі pdf. Замовник зобов`язується надати також копію файлів у форматі pdf.
Згідно п. 6.3.2 вказаного договору за зміст матеріалів поліграфічної продукції ,достовірність вихідних даних та дотримання прав інтелектуальної власності третіх осіб у замовленні несе відповідальність замовник.
Згідно п. 10.1 договір набуває чинності з дня підписання та діє до 31 грудня 2018 року ( т.1 а.с.79-80,83).
Відповідно до копії акту наданих послуг № 2321 від 20.12.2023 року послуга з друку інформаційного бюлетня “Зіньківська громада” №6 становить 6840 грн 00 коп. Згідно копії акту наданих послуг № 142 від 29.01.2024 року послуга з друку інформаційного бюлетня Зіньківська громада №1 становить 30 770 грн 00 коп ( т.1 а.с.82).
Згідно довідки ДП Центр компетенції адресованого простору мережі інтернет Консорціуму український центр підтримки номерів і адрес від 15.03.2024 року вбачається, що на підставі заяви щодо видачі довідки з відомостями про власника веб-сайту Facebook або інформацію про їх встановлення яку подав заявник ОСОБА_1 та в якій повідомив що його права та законні інтереси потребують захисту у зв`язку з розміщенням недостовірної інформації у вигляді доступному для публічного ознайомлення зазначають, що ОСОБА_13 є загальним доменом верхнього рівня ,який був первісно призначений для реєстрації доменних імен комерційних організацій . Наразі цей домен використовується без обмежень . Він не належить до публічних доменів українського сегменту мережі Інтернет . Особа реєстранта доменного імені отримувача послуг хостингу та володільця облікового запису може як співпадати так і не співпадати , та на веб сайті https://www.facebook.com створено сторінку користувача іменем ОСОБА_9 , що доступна за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3   ( т.1 а.с.91-94).
Відповідно до звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб- сторінки у мережі Інтернет https://www.facebook.com/story.php 30 листопада 2023 року ОСОБА_14 повідомляє , що неодноразово отримувала звернення громадян громади з приводу того , що не всі мають можливість отримувати інформацію із соціальних мереж і нам вдалося знайти можливість відновити випуск місцевого інформаційного бюлетня "Зіньківська громада" , шукали спосіб повернути видання і в результаті виграли грант неурядової організації на покращення інформаційної відкритості в громаді .За умовами конкурсу ці кошти можна використати виключно на інформаційну діяльність та фото друкованого бюлетня Зіньківська громада ( а.с. 97-98 том 1 ). 
З доданих до матеріалів справи додаткових угод між орендодавцем Зіньківською міською радою та ОСОБА_1 від 01.12.2023 року вбачається, що внесені зміни у п. 9 щодо відсоткової ставки нормативно грошової оцінки на 12 % та надані до виконавчого комітету Зіньківської міської ради 06.12.2023 року , орендна плата за грудень 2023 року сплачувалась від нормативної грошової оцінки у 12 % ( том 1 а.с., 11, 149-157) 
Відповідно до ч.-ч.1-5 статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Згідно висновку за результатами проведення судової лінгвістичної семантико- текстуальної експертизи від 01.10.2024 року № 8905/24-36 вбачається ,що у тексті публікації під назвою “ 3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка надрукована в інформаційному бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57) від 22.12.2023 міститься інформація яка має негативний характер щодо ОСОБА_1 . Ця інформація виражена у текстовому фрагменті але деякі зробили все ,щоб їхні видатки лишались якомога меншими, тому угод не переукладали ,та у переліку найбільших десяти підприємств ,які ведуть свою господарську діяльність на території Зіньківської територіальної громади і фактично не доплачують до рівня чинних ставок орендної плати негативна інформація щодо ОСОБА_1 яка міститься в тексті публікації “3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка надрукована в інформаційному бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57) від 22.12.2023 - викладена у формі фактичного твердження. 
Негативна інформація щодо ОСОБА_1 ,яка міститься в тексті публікації “3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель”, яка надрукована в інформаційному бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57) від 22.12.2023 у розділі Новини Громади ,зокрема в частині ,яка стосується не переукладення договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки ,у зв`язку з чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік у сумі 1876567,88 грн за умови невідповідності цієї інформації дійсності та враховуючи його статус у суспільстві є принизливою для ОСОБА_1 ( т.1 а.с.165-174)
Допитана в судовому засіданні експерт підтвердила та роз"яснила свій висновок .Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б спростовували, або ставили під сумнів правильність проведення вищевказаного експертного дослідження та висновок експерта узгоджується із іншими доказами у справі .
Відповідно до правового поля , особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров?я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім?я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім?ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Аналіз статті 5 ЦК України свідчить, що зазвичай чинність актів цивільного законодавства не обмежена певним строком, якщо в них не передбачено іншого. Тобто акт цивільного законодавства є чинним до його скасування у встановленому порядку. Про скасування акту цивільного законодавства чи цивільно-правової норми може бути прямо вказано в новому акті цивільного законодавства.

У частині третій статті 277 ЦК України передбачалося, що "негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв?язку з прийняттям Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 1170-VII від 27 березня 2014 року, що набрав чинності 19 квітня 2014 року, частину третю статті 277 ЦК України виключено.

Тому чинне законодавство з 19 квітня 2014 року не містить презумпції добропорядності і відсутні підстави для застосування такої конструкції при вирішенні спорів про спростування недостовірної інформації.

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов?язане з обов?язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров?я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві (стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки "інформації" чи "ідей", які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає "демократичного суспільства" (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, тим не менш, її обов?язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов?язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій. Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо такої публічної особи як політик є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об?єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більшу толерантність (GAZETA UKRAINA-TSENTR v. UKRAINE, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року).

Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 08 липня 1986 року).

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 753/338/19 (провадження № 61-16277 св 20) вказано, що: "при розгляді справ вказаної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з?ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи"). Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов?язана переконатися в її достовірності (частина друга статті 302 ЦК України).

Пунктом 2 частини третьої статті 26 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що журналіст зобов?язаний подавати для публікації об?єктивну і достовірну інформацію. Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов?язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Згідно з частиною першою, пунктом 9 частини другої статті 41 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" редакції, засновники, видавці, розповсюджувачі, державні органи, організації та об?єднання громадян несуть відповідальність за порушення законодавства про друковані засоби масової інформації. Порушеннями законодавства України про друковані засоби масової інформації є порушення права вимоги щодо публікації спростування та порядку його публікації, передбачених статтею 37 цього Закону. Відповідно до положень статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вони містяться у відповіді на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", або у відповіді на звернення, подане відповідно до Закону України "Про звернення громадян"; вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб?єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом; законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії. Отже, положеннями статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" визначено вичерпний перелік випадків для звільнення журналіста та редакції від відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз?яснено, що наведені у статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають. При цьому в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов?язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов?язок опублікувати спростування".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року в справі № 758/12586/15 (провадження № 61-38937св18) зазначено, що:

"статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

У силу статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens, cited above, p. 28, п. 46). Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11). За змістом статті 10 Конвенції свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. Право на недоторканність ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена "з явним злим умислом", тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку.

Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Колегія суддів зауважує, що чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 527/1812/16-ц (провадження № 61-956св20) вказано, що: "згідно з частиною другою статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише сама така інформація, висловлена чи написана відповідачем у цій категорії справ. Тобто, предметом спору у цій категорії справ є спірна інформація, що передається дослівним цитуванням (без редагування, корегування, власного розуміння позивача). Тобто конкретно висловлена особою інформація (сказана, написана, надрукована в ЗМІ) повинна бути предметом дослідження та правового аналізу у справах про захист честі, гідності і ділової репутації. Саме сказані відповідачем висловлювання, тобто дослівне твердження, досліджуються на предмет оціночності суджень із урахуванням вживаних особою слів та виразів із використанням мовно-стилістичних засобів".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2021 року в справі № 761/32924/19-ц (провадження № 61-6986св21) зазначено, що: "позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Lingens v. Austria" зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: "Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" або тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе".

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Європейський суд з прав людини 02 червня 2016 року (остаточне - 17 жовтня 2016 року) ухвалив рішення у справі № 61561/08 "Інститут економічних реформ проти України", де, розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес. У цьому рішенні суд проводить відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 11-164сап21 зазначено, що: "вимоги до законності й обґрунтованості судового рішення передбачені частиною першою статті 263 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно із пунктами 1-3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Таким чином, вмотивованість судового рішення є свідченням того, що: доводи та міркування сторін (учасників) судового процесу були належним чином оцінені та враховані або відхилені судом на підставі конкретно визначених мотивів; усім зібраним у справі доказам (зібраним судом або поданим учасникам справи) було надано належну правову оцінку; надано обґрунтування прийняття (врахування) та відхилення кожного доказу; наведені норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, з наданням обґрунтування того, чому ті чи інші правові норми мають бути застосовані у конкретній спірній ситуації, враховуючи попередні два пункти.

Не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення".

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов?язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд враховує при цьому правову позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «фактів». Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28 березня 2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначав, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.
Отже, при оцінці твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав. (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує , що опубліковані твердження та наведені доводи принижують його честь та гідність, ділову репутацію, враховуючи те, що він є публічною особою, псують його репутацію.
При поширенні недостовірної інформації стосовно публічних осіб, вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї ради Європи про право на недоторканість приватного життя.
Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.
У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Також, відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 6-639цс17, зазначено, що у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція). У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Розглядаючи питання необхідності такого обмеження у демократичному суспільстві в інтересах «захисту репутації та прав інших осіб», від суду може вимагатися перевірити, чи дотримано справедливий баланс під час захисту двох цінностей, гарантованих Конвенцією, які у певних випадках можуть конфліктувати між собою, зокрема, з одного боку, свободи вираження поглядів, захищеної статтею 10 Конвенції, а з іншого - права на повагу до приватного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції (рішення у справі «Бедат проти Швейцарії» (Bedat v. Switzerland), пункт 74).
Проте для того, щоб стаття 8 Конвенції підлягала застосуванню, посягання на репутацію особи має досягнути певного рівня серйозності та бути таким, що завдає шкоди здійсненню особою свого права на повагу до приватного життя (рішення у справах «А. проти Норвегії» (A. v. Norway), заява № 28070/06, пункт 64, від 09 квітня 2009 року та «Аксель Шпрінгер АГ проти Німеччини» [ВП] (Axel Springer AG v. Germany) [GC], заява № 39954/08, пункт 83, від 07 лютого 2012 року).
У своїй практиці ЄСПЛ визначив низку відповідних критеріїв, за допомогою яких урівноважуються права на свободу вираження поглядів та на повагу до приватного життя, зокрема: чи вплинула оскаржувана публікація на обговорення, яке становило суспільний інтерес; чи добросовісно діяла особа, яка висловила твердження; наскільки відомою є особа, якої стосується публікація, та що є предметом публікації; контекст, в якому були висловлені оскаржувані твердження; зміст, форма та наслідки публікації; попередня поведінка відповідної особи; метод отримання інформації та її достовірність; а також характер і тяжкість накладеного покарання (рішення у справі «Аксель Шпрінгер АГ проти Німеччини» (Axel Springer AG v. Germany), пункти 89-95, та рішення у справі «Фон Ганновер проти Німеччини (№ 2)» [ВП] (Von Hannover v. Germany (no. 2) [GC], заяви № 40660/08 і № 60641/08, пункти 108-113, ЄСПЛ, 2012).
ЄСПЛ наголошував, що для того, аби втручання в право на свободу вираження поглядів було пропорційним законній меті захисту репутації інших осіб, необхідним елементом є існування об`єктивного зв`язку між оскаржуваним твердженням та особою, яка подала позов про захист честі та гідності. Простих особистих припущень чи суб`єктивного сприйняття публікації як наклепу недостатньо, аби встановити, що відповідна особа безпосередньо постраждала від публікації. В обставинах конкретної справи має існувати щось, аби змусити пересічного читача відчути, що твердження безпосередньо стосується конкретного позивача, або що він або вона були піддані критиці (рішення у справі «Куніцина проти Росії» (Kunitsyna v. Russia), заява № 9406/05, пункти 42 і 43, від 13 грудня 2016 року).
Отже судом встановлено , що стаття у друкованому виданні "Зіньківська громада " вийшла 22.12.2023 року , дана інформація "про не переукладення договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки" не відповідає дійсності , оскільки 01.12.2023 року додаткові угоди були переукладені та вже 06.12.2023 року надані до Зіньківської міської ради , що підтверджується матеріалами справи і є недостовірною інформацією на момент виходу друкованого тиражу .
Представник відповідачів від Зіньківської міської ради та виконавчого комітету Зіньківської міської ради категорично заперечує причетність його довірителів до друку видання Зіньківської громади посилаючись , що хоча рішення Зіньківської міської ради від 19.03.2021 року Про інформаційний бюлетень "Зіньківська громада" не скасовано, але вісник не фінансується громадою з 2022 року , а грант на інформаційну діяльність отримано за участі благодійного фонду Литви , який надає допомогу місцевим громадам України ( а.с. 14 том 1 ) , третій відповідач у справі який замовив друк - ТОВ Інформаційне агенство "Новий день” зазначали, що вони самостійно замовили друк бюлетня - доказів того, що друк замовила громада - стороною позивача не надано , тому суд приходе до переконання , що виконавчий комітет Зіньківської міської ради та Зіньківська міська рада є неналежними відповідачами.
Судом встановлено , що залучений судом за клопотанням сторони позивача - відповідач ТОВ "інформаційне агенство "Новий день" замовило друк бюлетнів та не заперечує цю інформацію у своїх поясненнях вказавши що взяли інформацію на сайті Зіньківської міської ради в соціальній мережі фейсбук за 17 листопада 2023 року , яке було оприлюднено до моменту виходу друкованого медіа . 
Суд звертає увагу , що позовні вимоги сторони позивача не стосуються спростування будь якої інформації із сайтів Зіньківської міської ради які є у Фейсбуці за 17 листопада 2023 року , чи їх там немає , та не були розглядом цієї справи . Із інформації ТОВ "Мега -поліграф" вбачається, що їх підприємство здійснило друк інформаційного бюлетеня "Зіньківська громада" на підставі договору про надання послуг від 15.04.2019 року укладеним із замовником ТОВ "інформаційне агенство "Новий день" , а саме і в тому числі 20.12.2023 року і відповідно до умов договору інформацію для виготовлення замовлень надав Замовник і відповідальність за зміст матеріалів , достовірних вихідних даних та дотримання прав інтелектуальної власності третіх осіб несе Замовник ( а.с. 78-90 том 1 )
Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.
Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції. Враховуючи вище викладене суд приходить до переконання , що ТОВ "інформаційне агенство "Новий день" є належним відповідачем . 
Відповідно до положень ст. 42 ЗУ Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні , редакція , журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей , які не відповідають дійсності , принижують честь і гідність громадян і організацій , порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналістів , якщо ці відомості одержано від інформаційних агенств або від засновника , співзасновника , вони містяться у відповіді на запит на інформацію , поданий відповідно до поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", або у відповіді на звернення, подане відповідно до Закону України "Про звернення громадян"; вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб?єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом; законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії. 
Отже, положеннями статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" визначено вичерпний перелік випадків для звільнення журналіста та редакції від відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз?яснено, що наведені у статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають.
При цьому в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов?язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов?язок опублікувати спростування".
Враховуючи докази які надало ТОВ "Мега - поліграф" , хто саме був замовником друку та пояснення відповідача ТОВ "Інформаційне агенство "Новий день" які підтверджують , що це вони замовили друк , то суд приходе до висновку , що належним відповідачем у справі є ТОВ "інформаційне агенство "Новий день" , а публікація під назвою 3,5 млн грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель яка надрукована в інформаційному бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57) від 22.12.2023 є недостовірною на момент друку та негативною для позивача , а в частині цитати яка стосується не переукладення договорів оренди землі ОСОБА_1 є і принизливою для ОСОБА_1 , 
Крім цього позивач по справі ОСОБА_1 обраний депутатом Полтавської обласної ради восьмого скликання ( т.1 а.с.16), має позитивну репутацію у суспільстві на території Зіньківської міської та обласної територіальних громад, тривалий час займається господарською діяльністю . Тому питання недоторканості ділової репутації є надзвичайно важливим для нього, оскільки з цим пов`язана довіра жителів громади, виборців свого виборчого округу, інтереси яких позивач представляє у Полтавській обласній раді, а отже недостовірна інформація яка розповсюджена в інформаційному бюлетні Зіньківська громада №6 ( 57) від 22.12.2023 року порушує його особисті немайнові права ,в результаті чого останньому завдано суспільної моралі ,що знижує його авторитет у суспільстві . Тобто поширена інформація є недостовірною та сформована лише на судженнях, є для нього негативною , про що зазначив і експерт у своєму висновку від за результатами проведення судової лінгвістичної семантико- текстуальної експертизи , тому поширення такої інформації порушує право ОСОБА_1 на повагу до його гідності та честі, оскільки створює у стороннього об`єктивного спостерігача його негативний образ як фізичної особи, мешканця громади, та в тому числі і керівника господарства та депутата обласної ради , тому позовні вимоги в частині визнання недостовірною поширеної інформації в інформаційному бюлетні підлягають задоволенню. 
Щодо відповідальності відповідача , то суд зазначає, що відповідач ТОВ Інформаційне агенство “Новий день” стверджує, що взяло інформацію в соціальній мережі на сайті Зіньківської міської ради , то в розумінні ст. 42 ЗУ Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні , то в цьому випадку засіб масової інформації звільняється лише від обов?язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то суд приходить до переконання про покладення обов?язку опублікувати спростування". Тому позовні вимоги в частині забов`язання спростувати недостовірну інформацію підлягає до задоволення у спосіб в який вона була поширена, оскільки суд дійшов висновку про те, що належним відповідачем є ТОВ Інформаційне агенство “Новий день”, то саме дана юридична особа повинна спростувати поширену інформацію, а щодо відшкодування моральної шкоди стороні позивача суд приходе до переконання про відмову у задоволенні цієї вимоги. 
Згідно ч.1.ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст. 3, 28, 32, 68 Конституції України, ст.2, 30 ЗУ «Про інформацію» , ст. 12, 81, 106, 110, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» суд,-
в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, ТОВ «Інформаційне агенство «Новий день» , про спростування недостовірної інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.
Визнати недостовірно, поширену інформацію в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) від 22.12.2023 року в розділі “новини громади” під назвою : “3.5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” в частині “не переукладання договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1876567,88 грн.”
Зобов”язати ТОВ «Інформаційне агенство «Новий день»,код ЄДРПОУ 39583827 спростувати недостовірну інформацію поширену в інформаційному бюлетні “Зіньківська громада” №6 ( 57) від 22.12.2023 року в розділі “новини громади” під назвою : “3.5 млн. грн втрачає громада через недобросовісних орендарів комунальних земель” в частині “не переукладання договорів оренди землі ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 980,8007 га із відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, у зв`язку із чим в нього виникла фактична недоплата за 2023 рік в сумі 1876567,88 грн.” ,шляхом опублікування спростування поширеної недостовірної інформації у спосіб її поширення. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити 
В частині позовних вимог до Зіньківської міської ради Полтавської області та виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області - відмовити. 
Стягнути з ТОВ «Інформаційне агенство «Новий день»,код ЄДРПОУ 39583827 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя - О.В. Ситник