ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/763/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/2631/20 Категорія: на ухвалу 	Піньковський Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Новіков О. М., 	
судді	Василенко Л. І., Фетісова Т. Л.,	
секретар 	Костенко А.І.,	

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової Марії Геннадіївни на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року у справі за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства про визнання незаконними та скасування рішень, припинення права власності на земельні ділянки та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

08 липня 2020 року заступник прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Уманське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до Собківської сільської ради Уманського р-ну Черкаської обл., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства про визнання незаконними та скасування рішень, припинення права власності на земельні ділянки та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
21 червня 2022 року заступником керівника Черкаської обласної прокуратури подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просив:
визнати незаконними та скасувати рішення Собківської сільської ради «Про передачу у власність земельних ділянок» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
припинити право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельні ділянки витребувати їх на користь Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння відповідачів.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Собківської сільської ради Уманського р-ну Черкаської обл. – Дмитрушківську сільську раду Уманського р-ну Черкаської обл.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 року заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури залишено без руху з тих підстав, що в ній не зазначено ціну позову, не надано дійсних станом на день подачі позову документів на підтвердження вартості спірного майна та не додано квитанцій про сплату судового збору.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2025 року залучено до участі у розгляді справи правонаступника Державного підприємства «Уманське лісове господарство» - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2025 року позовну заяву заступника прокурора Черкаської області залишено без руху.
Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:
-надання до суду документів експертно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 7124387500:02:000:1442, здійсненої у порядку, визначеному законом;
-надання до суду документів експертно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 7124387500:02:000:1443, здійсненої у порядку, визначеному законом;
-надання до суду доказів внесення на депозитний рахунок Уманського міськрайонного суду Черкаської області грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки з кадастровим номером 7124387500:02:000:1442, оцінка якої здійснена в порядку, визначеному законом;
-надання до суду доказів внесення на депозитний рахунок Уманського міськрайонного суду Черкаської області грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки з кадастровим номером 7124387500:02:000:1443, оцінка якої здійснена в порядку, визначеному законом.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року позовну заяву заступника прокурора Черкаської області залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що прокурором не усунуто визначених судом недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду від 30 вересня 2025 року та не виконано дій, передбачених ЗУ «Про внесення змін до ЦК України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, що вступили в дію 09 квітня 2025 року, зокрема надання суд доказів проведення експертної грошової оцінки спірних земельних ділянок та внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду, отже провадження у справі є таким, що відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ч. 4 ст. 177 ЦПК України.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, заступник керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанова М. Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зазначено, що судом не враховано, що позовна заява подана прокурором з додержанням вимог, визначених ст. 177 ЦПК України, яка діяла на момент подачі позову до суду.
Скаржник вважає, що, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції помилково послався на те, що 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» та неправильно встановив, що позовна заява подана без додержання вимог ЦПК України, а саме до позову не додано експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, здійсненої в порядку, визначеному законом, та не долучено документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого повинна бути здійснена в порядку, визначеному законом, чинним на дату подання позовної заяви.
Звертає увагу суду на те, що в законодавстві України відсутні норми, які вказують на те, що ч. 4 ст. 177 ЦПК України має зворотну дію в часі.
Крім того, вказано, що невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача, що залишено судом поза увагою.
При цьому у випадку підтвердження в ході судового розгляду недобросовісності набувачів суд задовольняє позов без застосування ч. 5 ст. 390 ЦК України, а у разі спростування відповідних доводів прокурора і встановлення добросовісності відповідачів – відмовляє у задоволенні позову, застосовуючи ч. 5 ст. 390 ЦК України з огляду на невнесення прокурором вартості майна на депозитний рахунок суду.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково не врахував, що абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі, а положення Закону № 4292-ІХ у частині умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна не застосовується до спірних правовідносин, оскільки позивач стверджує про недобросовісність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, скаржник вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від завідувача сектора судової роботи у Черкаській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Вельченко М. В., яка забезпечує самопредставництво інтересів Кабінету Міністрів України у даній справі вказано, що доводи апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової М. Г. є обґрунтованими, повинні бути враховані судом апеляційної інстанції та дають підстави для скасування ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду. Справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доводи прокурора та заінтересованих осіб, дослідивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно з ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що у липні 2020 року заступник прокурора Черкаської обласної прокуратури звернувся до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
21 червня 2022 року заступником керівника Черкаської обласної прокуратури подано заяву про зміну предмету позову.
09 квітня 2025 року набув чинності Закон України № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі Закон № 4292-IX).
Законом України № 4292-IX доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України частиною п`ятою наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду. Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 ст. 177 ЦПК України доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
У даному випадку, звертаючись до суду з заявою про зміну предмету позову (а.с. 104-112 т. 2), прокурором визначено предмет позову матеріально-правову вимогу до відповідачів про витребування на користь КМУ з чужого незаконного володіння земельних ділянок та припинення права приватної власності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на них.
Як на підставу позову прокурор послався на те, що спірні земельні ділянки належить до земель лісогосподарського призначення, перебувають на балансі і в постійному користуванні ДП «Уманський лісгосп», що унеможливлює перебування даної ділянки у приватній власності з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку. Передача земельних ділянок у приватну власність відбулася за відсутності волевиявлення власника – держави в особі Кабінету Міністрів України, без погодження землекористувача ДП «Уманський лісгосп» та без погодження Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства.
Право визначення предмету і підстав позову належить виключно позивачу (ч. 1 ст. 13, п.п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ЦК України).
Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 листопада 2025 року у справі № 127/8274/24, від 04 лютого 2026 року у справі № 354/358/25, від 04 березня 2026 року у справі № 698/168/24, в яких Верховний Суд вирішував подібне до цієї справи процесуальне питання зазначено, що обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення ч. 5 ст. 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому, у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги ч. 5 ст. 390 ЦК України не підлягають застосуванню.
Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування ч. 5 ст. 390 ЦК України. Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі ч. 5 ст. 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.
У справі, що переглядається, при зверненні до суду з позовом (а.с. 2-23 т. 1) та з заявою про зміну предмету позову (а.с. 104-112 т. 2) прокурор посилався на те, що законно набути права приватної власності на земельні ділянки відповідних характеристик, розміру і територіального розташування не могла жодна юридична чи фізична особа у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки виділені їм земельні ділянки сформовані в результаті інвентаризації земель державної власності лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Уманське лісове господарство», тобто належать до земель лісогосподарського призначення та використовуються для ведення лісового господарства. 
Відповідачі набули право власності на земельні ділянки у спосіб, який за формальними ознаками, має вигляд законного, оскільки юридичне оформлення права власності на землю стало можливим у результаті прийняття органом місцевого самоврядування незаконних рішень про передачу земельних ділянок у приватну власність. 
На думку скаржника, уповноважені органи рішень про виділення чи зміну цільового призначення початкової земельної ділянки не приймали. Отже, розпорядження земельними ділянками відбулося з порушенням установленої законом процедури та є неправомірним.
Отже, доводи прокурора та його позиція у спірних правовідносинах зводяться до того, що спірні земельні ділянки вибула з володіння держави внаслідок неправомірних і недобросовісних дій її набувачів, за відсутності відповідних рішень компетентних органів.
Апеляційний суд констатує, що позов про витребування спірної земельної ділянки із врахуванням заяви про зміну предмету позову обґрунтований в тому числі недобросовісністю набувачів та поданий на підставі ст. 387 ЦК України.
За таких обставин, приписи ч. 5 ст. 390 ЦК України в цій справі є незастосовними, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України передбачено однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 35, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової Марії Геннадіївни - задовольнити.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року - скасувати.
Матеріали справи повернути до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 
Повну постанову складено20 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач   

Судді