Справа № 212/10591/25 
3/212/8/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Є.Є., 
встановив:
ОСОБА_1 01.09.2025 року о 23:55:00 в м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Романа Шухевича, біля будинку 20, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT B6, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, порушення мови. На законну вимогу працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначений законом спосіб у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на бодікамеру 475133, 475623.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ігнатов Є.Є. подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У судовому засіданні посилався на клопотання, де зазначав, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ЗСУ, що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_3 та посвідченням НОМЕР_4 . Як установлено та підтверджується усіма матеріалами справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - ОСОБА_1 , є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Наголошує, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП. Відтак, доданий до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення слід визнати недопустимим, як такий, що отриманий з порушенням встановленого законом порядку. Крім того, до матеріалів справи долучено письмове направлення на огляд водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- “Направлення”) складене працівниками поліції однак , воно не відповідає встановленій формі. Так, 04.07.2025 набрав чинності наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 16 травня 2025 року № 338/825 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735», відповідно до якого Додаток 1, яким (затверджена форма Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) викладено в новій редакції. Відповідно до нової редакції в Направленні відсутній рядок, в якому вказується серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, долучене до матеріалів справи Направлення, складене працівниками поліції не є доказом підтвердження направлення ОСОБА_1 на огляд. Також адвокат подав клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індувідуалізації.
Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.
Згідно з диспозицією ч.1ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Як вбачається з протоколу, вимоги вищезазначеного пункту 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 дотримано не було.
Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом серії ЕПР1 №440908 від 02.09.2025 року, з якого встановлено, що 01.09.2025 року о 23:55:00 в м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Романа Шухевича, біля будинку 20, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT B6, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, порушення мови. На законну вимогу працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначений законом спосіб у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- диском з файлами відеозапису з, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 01.09.2025 о 23-55 год. під час фіксації подій на нагрудний видеореестратор, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував. На пропозицію пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився. Працівником поліції було повідомлено про ознаки наркотичного сп`яніння, повідомлено про порушення п. 2.5. ПДР України, роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
- рапортом інспектора взводу №1 роти "2 батальйону "3 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Войтенка О. від 02.09.2025 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2025, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду КЗ "КБПЛНПД" та зафіксовано ознаки сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, порушення мови;
- роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом від 02.09.2025;
- довідкою ст. інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Агєєвої Т. від 02.09.2025, згідно якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_5 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня. 
Суд зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП. Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Що стосується доводів сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те, а саме, начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції, то слід зазначити наступне.
Так, адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до правопорушень, вчинених, зокрема, під час керування транспортними засобами.
У свою чергу, ст. 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (ст. 44, ч.2,3 ст. 123, ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП).
Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статей 172-10-172-20 КУпАП.
Крім того, у п. 3 Постанови КМУ № 32 від 12 січня 2024 року зазначено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такі положення також узгоджуються із нормами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, відповідно до якої огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 керував приватним транспортним засобом, про виконання будь-яких військових обов`язків та несення служби на той час, як був зупинений, працівникам поліції конкретно не повідомляв.
Таким чином, з врахуванням вищезазначених положень та встановлених обставин, працівники поліції є належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно військовослужбовця ОСОБА_1 і у даному випадку доводи захисника є помилковими.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, не оспорюючи наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, наявність або відсутність відповідного направлення на огляд до медичного закладу не впливає на обставини, встановлені під час судового розгляду.
Так, з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.
З урахуванням наведеного, суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи доводи про визнання недопустимими, недостовірними та неналежними доказів у даній справі.
Отже, законність вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння обумовлена виявленням у цього водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР.
Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, відеозапис, направлення, відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушень.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, по справі не вбачається.
Що стосується доводів захисника про застосування положень ст. 69 КК України при обранні виду та міри покарання, апеляційний суд виходить з наступного.
За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативними.
Загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.
У цій справі суд не вбачає підстав для застосування аналогії закону та не накладення на ОСОБА_1 на підставіст.69КК України додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні та необхідності призначення стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 213, 221, 283 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.
Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що згідно з ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: О. Г. Пустовіт