ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/28195/25
Провадження № 22-ц/820/430/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М.,
за участю позивачки ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року (суддя Чевилюк З. А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з 18 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим.
Тому позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1244.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року позов задоволено. Розірвано шлюб, укладений 18 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1244.
ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність судового рішення. Позов про розірвання шлюбу раніше був предметом судового розгляду, проте приймали рішення про збереження сім`ї, оскільки у них є неповнолітня донька. Суд не надав строк для примирення відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України.
У засіданні апеляційного суду позивачка апеляційну скаргу не визнала і пояснила, що ні за яких обставин не бажає примирення з відповідачем. Вважає, що ОСОБА_2 бажає використати шлюб для отримання відстрочки від мобілізації, оскільки вона є особою з інвалідністю.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_3 подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її відпусткою.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача з огляду на строк розгляду справи, передбачений частиною 1 статті 371 ЦПК України. ОСОБА_2 не надав доказів неможливості участі в судовому засіданні. Свої доводи він виклав в апеляційній скарзі. Наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що з 18 липня 2015 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1244.
Від спільного проживання подружжя має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сумісне життя сторін не склалось з причин відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть. Позивачка не бажає примирення.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини, яка не бажає примирення з чоловіком.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК України).
За змістом положень частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами 3 і 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
На підставі частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3 статті 109 СК України).
Положеннями частини 1 статті 110, статтею 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка вказувала, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї є неможливим.
Попередні звернення з позовом до суду про розірвання шлюбу свідчать про наявність тривалого невирішеного конфлікту.
Примушування до шлюбу є незаконним і кримінально караним діянням, що базується на конституційному принципі вільної згоди чоловіка та жінки.
Відповідач в судове засідання, призначене у суді першої інстанції на 26 листопада 2025 року, не з`явився. Його представник ОСОБА_3 заявила по надання строку на примирення.
Суд, установивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу без призначення подружжю строку для примирення, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.
Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18).
З часу звернення ОСОБА_1 з позовом до суду у жовтні 2025 року по теперішній час сторони не примирилися.
Відповідач в апеляційній скарзі не зазначив, які він вживає заходи щодо збереження сім`ї та відновлення подружніх відносин.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають. 
Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 27 лютого 2026 року.

 
Суддя-доповідач        О. І. Талалай

Судді  А. П. Корніюк

І. В. П`єнта