Справа № 191/421/25 
Провадження № 2-о/191/8/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Порошиної О.О.
за участю секретаря – Будакової Х.Б.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори виконувача обов`язки Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко Ірини Володимирівни про встановлення факту родинних відносин, - 
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду із заявою заінтересована особа: Державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори виконувача обов`язки Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко Ірини Володимирівни про встановлення факту родинних відносин.
Заявник посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15 квітня 2024 року, з якою він був у родинних відносинах, а саме вона була його двоюрідною тіткою по лінії матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . Так як у ОСОБА_2 не було близьких родичів, окрім його матері, ОСОБА_3 , всі витрати на поховання я взяв на себе. Але чеки за послуги в лікарні та з контори ритуальних послуг не збереглися. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. У встановлений законом порядок він звернувся до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої. Проте, 13 грудня 2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 йому було відмовлено, через відсутність простеження родинних відносин. Також не просліджуються родинні стосунки між його матір`ю ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_2 через велику кількість допущених помилок в актових записах їхніх спільних родичів, а саме їхньої спільної бабці ОСОБА_4 , яка при другому шлюбі взяла прізвище ОСОБА_5 . Не збереглося свідоцтво про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , батьків ОСОБА_2 . Але є свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , де видно, що після розірвання шлюбу ОСОБА_8 взяла прізвище ОСОБА_5 . Ці обставини перешкоджають йому оформити спадщину після смерті ОСОБА_2 . Факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 можуть підтвердити свідки - його матір, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , яка проживала по сусідству з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .
Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , яка померла у м. Синельникове Синельниківського району Дніпропетровської області ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
До початку судового засідання заявник надав заяву в якій вимоги підтримав, просив суд задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_10 не з`явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснювала, що заявник є її сином, а померла її двоюрідна сестра, вона жила сама, до неї в село вона їхати не захотіла, похованням займався її син.
Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснював, що заявник брат дружини ОСОБА_12 , знає, що померла є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , рідних сестер та братів у померлої не було, зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знав, що вони двоюрідні сестри.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснювала, що заявник її рідний брат, померла ОСОБА_2 її матері двоюрідна сестра та її і заявника двоюрідна тітка. ОСОБА_2 проживала на східній стороні з батьками, коли батьки померли проживала сама, працювала бухгалтером у поліклініці, її двоюрідна тітка та хрещена мати, ОСОБА_13 , це її бабуся по маминій лінії, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 – вони рідні сестри, ОСОБА_3 – вони двоюрідні сестри з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 – племінник ОСОБА_2 , а вона племінниця її.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, вважає що заява є не обґрунтованою, є не доказаною, тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається ксерокопія паспорту заявника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , ксерокопія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , актовий запис №25 від 30.05.1964 р., батьки: ОСОБА_16 , ОСОБА_3 ; ксерокопія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; ксерокопія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 від 15.04.2024 р.; ксерокопія свідоцтва про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьки: ОСОБА_18 , ОСОБА_4 ; ксерокопію свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 01.08.1949 р., згідно якого уклали шлюб ОСОБА_19 та ОСОБА_17 ; ксерокопію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 12.01.1960 р., згідно якого уклали шлюб ОСОБА_16 і ОСОБА_20 , спільне прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_21 та ОСОБА_21 ; ксерокопія посвідки про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьки: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; ксерокопія свідоцтва про припинення шлюбу №44 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; інформаційна довідка видана Державним архівом Дніпропетровської області від 25.11.2024 р. №Г-3172/0/217-24, в якій вказано, що підтвердити факт народження ОСОБА_6 в 1919 році на хуторі Воронів (хут. Ворона, с. Воронове) Павлоградського повіту Катеринославської губернії неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг Іоанно-Богославської церкви с. Василівка, найближчої до хут. Воронів за 1919-1920 роки. В алфавітних показчиках до книг реєстрації актів цивільного стану по сільських радах Синельниківського району Павлоградського повіту про народження за 1920-1921 роки, з поновленими записами за 1939-1947 роки ОСОБА_6 не зазначена. Метричні книги церков та книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі. Книги реєстрації актів цивільного стану по Дибрівській сільській раді за 1920-1922 роки на зберігання до архіву не надходили. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.
При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно дост.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 не надав суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог.
Також, суд вважає, що заявник не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При таких обставинах, заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 141, 265, 268, 273, 294, 315 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори виконувача обов`язки Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко Ірини Володимирівни про встановлення факту родинних відносин - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

 Суддя	  О. О. Порошина