Справа № 724/2625/25 	
Провадження № 2/724/239/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Лазарюк О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про скасування рішення сесії міської ради,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про скасування рішення сесії міської ради.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15 серпня 1918 року, ОСОБА_3 являється власником 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хотин, Чернівецької області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно ст. 1268 ЦК України, але не оформив своїх спадкових прав за життя. ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Хотин, Чернівецької області помер ОСОБА_4 .
У відповідності до рішення Хотинського районного суду від 27 вересня 2024 року було встановлено факт проживання позивача ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , починаючи із 2014 року до дня смерті останнього, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином,позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_4 . 
Представник позивача зазначає, що рішенням Хотинської міської ради № 500/50/19 від 04 жовтня 2019 року було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянам ОСОБА_2 та покійному спадкодавцю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, в процесі оформлення відповідних документів щодо права власності, позивачем було встановлено, що відбулося порушення земельного законодавства, зі сторони Хотинської міської ради, а саме порушено право на земельну ділянку у АДРЕСА_1 .
Зокрема, рішенням Хотинської міської ради від 14 лютого 2020 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність лише ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,0847 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку їй було також надано дозвіл на виготовлення технічної документації та фактично її виготовлення.
При цьому, в подальшому на підставі оскаржуваного рішення Хотинської міської ради державним реєстратором Хотинської міської ради було проведеного державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0,0847 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 
Таким чином, в результаті чого, у позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_4 , на даний час відсутня можливість щодо успадкування земельної ділянки для будівництва та обслуговування 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , хоча попереднім рішенням сесії покійному спадкоємцю ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. 
На підставі вищевикладеного, просить суд скасувати рішення Хотинської міської ради від 14 лютого 2020 року № 556/54/20 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_2 площею 0,0847 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7325010100:01:010:0541. 
Ухвалою Хотинського районного суду від 06 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою Хотинського районного суду від 02 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його адвоката Боднарюка В.І., на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення рішення на його користь, справу просить слухати без її участі.
Представник відповідача Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області - Гіждівський В. В. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, клопотань та доповнень немає.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 
Так, судом встановлено, що згідно дублікату договору купівлі-продажу від 15 серпня 1980 року, затвердженого державним нотаріусом Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області, в порядку заміщення державного нотаріуса Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області 28 травня 2025 року та виданого ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконком Хотинської міськради продав, а ОСОБА_3 купила половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складається цей будинок в цілому з 26-60 кв.м. жилої площі та розташованого на земельній ділянці 600 кв.м.
Згідно довідки КП «Хотинське бюро технічної інвентаризації» Хотинської міської ради № 19 від 30.01.2025 року, встановлено, що згідно матеріалів архівного зберігання, станом на 31.12.2012 року власником 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, посвідченого Хотинською державною нотаріальною конторою 15.08.1980 року за № 1292. Даний правовстановлюючий документ зареєстрований Чернівецьким міжміським БТІ 22.10.1980 року на паперових носіях в реєстрову книгу № 11, стор. № 200, реєстр. № 1601.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00050688713 від 16 квітня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 87 від 11 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області.
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80863074 від 16.04.2025 року, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. 
Згідно запиту Хотинської державної нотаріальної контори № 319/02-14 від 22 травня 2025 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем за законом був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав за свого життя.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради Чернівецької області № 436 від 30.01.2025 року, вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , 1923 р.н., яка померла в 2013 році, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) її син ОСОБА_4 , 1963 р.н.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2024 року у цивільній справі № 724/2285/24 (2-о/724/186/24) встановлено факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 починаючи із 2014 року до дня смерті останнього, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Витягом з рішення №500/50/19 50-ї сесії VІІ скликання Хотинської міської ради від 04.10.2019 року про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 – земельної ділянки площею 0,0774 га по АДРЕСА_1 .
Згідно кадастрового плану, земельна ділянка площею 0,0847, кадастровий номер 7325010100:01:010:0541 знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів справи, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 , виготовлено на двох власників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Витягом з рішення №556/54/20 54-ї сесії VІІ скликання Хотинської міської ради від 14.02.2020 року про затвердження технічних документацій із землеустрою вирішено затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок натурі (на місцевості) та передати у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га за адресою: АДРЕСА_1 лише ОСОБА_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 433972182 від 03.07.2025 року, вбачається, що право власності зареєстровано 21.02.2020 року, власником земельної ділянки кадастровий номер 7325010100:01:010:0541, площею 0,0847 га є ОСОБА_2 .
Таким чином, судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 на даний час відсутнє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належної йому на праві власності частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, хоча рішенням сесії Хотинської міської ради №500/50/19 від 04.10.2019 року було надано дозвіл на розробку технічної документації на двох власників нерухомого майна, що свідчить про порушення його прав на земельну ділянку. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
У частинах 1-3 статті 116 ЗК України зазначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до частин першої, другої статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Згідно із ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Так, технічну документацію та вказану земельну ділянку було виготовлено у відповідності до вимог чинного земельного законодавства.
Статтею 30 Закону України «Про землеустрій», передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
Згідно ч.5 п.5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів
Суд визнає незаконним, та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного Законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 ЦК України).
Підставами для визнання недійсним акту (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у Сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати пищання місцевого значення в межах Конституції та законів України; 
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. 
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, 1 в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У випадку, коли позивач стверджує про порушення свого права постійного користування частиною земельної ділянки особою, яка володіє нею шляхом державної реєстрації за собою права власності (права користування) цієї спірної частини, право позивача може бути захищено шляхом подання позову про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України), витребування нерухомості з володіння, усунення перешкод у користуванні майном (статті 387, 388, 391, 396 ЦК України) чи іншим способом відповідно до закону. 
Рішення суб`єкта владних повноважень про передання земельної ділянки у власність є актом, необхідним для набуття у власність цього об`єкта у майбутньому - з моменту державної реєстрації відповідного цивільного права.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 724/1127/17.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачений цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також: скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
За змістом наведеної норми передбачені способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішенця про скасування державної реєстрації прав. При цьому,- з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, зазначив, що є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частку будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємцем іншої частки будинку являється ОСОБА_2 . 
Суд приймає до уваги, що рішенням Хотинської міської ради №500/50/19 від 04.10.2019 року було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою двом власникам житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
Суд дійшов висновку про наявність у позивача порушення його права на земельну ділянку, так як в процесі оформлення відповідних документів щодо права власності, рішенням міської ради №556/54/20 54-ї сесії VІІ скликання Хотинської міської ради від 14.02.2020 року про затвердження технічних документацій із землеустрою вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано у власність земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд лише ОСОБА_2 , на яку спадкодавцю позивача ОСОБА_4 також було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. 
Судом враховується той факт, що оскаржуваним рішенням міської ради у позивача ОСОБА_1 на даний час відсутнє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належної йому на праві власності частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
При зверненні до суду з вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 судовий збір не сплачував, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору, як інвалід другої групи.
Так, згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 від 18.06.2025 року, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, довічно.
Згідно п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з вимогами ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, оскільки рішення у справі було ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідачів у рівних частинах на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставками 2025 року у рівних частинах по 605,60 грн. з кожного, в загальному розмірі 1211,20 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81,116,118,186 ЗК України, ст. ст. 19, 60, 76-81, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про скасування рішення сесії міської ради - задовольнити.
Скасувати рішення Хотинської міської ради від 14 лютого 2020 року № 556/54/20 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_2 , площею 0,0847 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7325010100:01:010:0541.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Стягнути з Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області (адреса місце знаходження: вул. О. Кобилянської, 2-А, м. Хотин, Дністровський район, Чернівецька область, код ЄДРПОУ: 04062205) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 02 квітня 2026 року.

Суддя: 	Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ