Дата документу  Справа № 332/6669/25 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/596/26	Головуючий у 1-й інстанції Завіновська А.П.	
Єдиний унікальний №332/6669/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Балкового Р.Л., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Балкового Руслана Леонідовича на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 08.12.2025 року о 07 год. 20 хв. по вул.Скворцова, 1 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Балковий Р.Л. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та розглянув справу однобічно.
Обставини наявності у водія ознак сп`яніння не підтверджено та фактично не встановлено. Тому адресована ОСОБА_1 вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є абсолютно безпідставною та не породжує у водія обов`язку проходити даний огляд. 
Крім того, у працівників поліції були відсутні правові підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Зазначені обставини, на переконання апелянта, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні. Захисник не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши захисника Балкового Р.Л., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №534578 від 08.12.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; підпис ОСОБА_1 наявний;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 7510», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 0,49 ‰ алкоголю;
- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 7510», серійний номер ARMF-0339, тест №59, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 0,49 ‰ алкоголю; підпис особи, що тестують, наявний;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом, яким за допомогою технічного засобу зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Зібрані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.
У зв`язку з чим у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх оформленні, не встановлено. 
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.
В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть вчиненого адміністративного правопорушення.
Надаючи юридичну оцінку аргументам апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння, апеляційний суд акцентує увагу на наступному.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція №1452/735"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. 
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 ознак алкогольного сп`яніння, які уповноваженою особою були оголошені ОСОБА_1 .
При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не надає водієві або його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського. А відтак, заперечення захисника в цій частині є безпідставними.
Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності правових підстав зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду. 
Апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх ймовірної протиправної поведінки, яка нібито мала місце 08.12.2025 року під час зупинки транспортного засобу.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.
Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Балкового Руслана Леонідовича залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2026 року в цій справі щодо ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя         О.С. Гончар