УХВАЛА
20 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 592/10951/24
провадження № 51-2264ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2024 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року з доданим клопотанням 
про поновлення строку на касаційне оскарження, 
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку. 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, засуджений просить поновити строк 
на касаційне оскарження зазначених вироку та ухвали.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, 
що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому
у зв`язку з таким.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право 
на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується 
у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржену ухвалу Сумського апеляційного суду було проголошено 14 квітня 2025 року, однак до суду касаційної інстанції засуджений, який на час постановлення ухвали під вартою 
не перебував, звернувся 06 квітня 2026 року, тобто із пропуском трьохмісячного строку на касаційне оскарження судового рішення, що ним не заперечується з огляду 
на його прохання про поновлення зазначеного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений посилається на те, що він не встиг написати і подати касаційну скаргу, оскільки в нього не було захисника і йому ні до кого було звернутись за допомогою, а сам він не має юридичної освіти, наслідком чого стало неодноразове повернення поданих ним касаційних скарг до суду касаційної інстанції.
Разом із тим, наведені засудженим причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними та слугувати підставами для поновлення зазначеного строку з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 червня 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги. Однак засуджений ОСОБА_4 у межах встановленого строку недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху, не усунув, а тому касаційний суд ухвалою від 17 липня 2025 року повернув засудженому його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами. Тобто посилання засудженого на те, що він не встиг написати і подати касаційну скаргу не відповідає дійсності, оскільки ним у визначені процесуальним законом строки була подана первинна скарга, а також у межах наданого п`ятнадцятиденного строку - скарга на усунення недоліків. 
Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, 
у межах строку на касаційне оскарження.
Разом із тим, засуджений звернувся до суду, подавши нову касаційну скаргу поза межами строку на касаційне оскарження, порушивши питання про його поновлення.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 серпня 2025 рокузасудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього; повернуто засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього, оскільки жодних підстав, які перешкодили йому звернутися до суду касаційної інстанції у визначений процесуальним законом строк і які б касаційний суд міг визнати поважними та поновити строк на касаційне оскарження, він не навів. 
Крім цього, 26 вересня 2025 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2024 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього, оскільки воно було подане без касаційної скарги.
З приводу посилання засудженого на відсутність у нього юридичної освіти, а також те, що у нього не було захисника і йому ні до кого було звернутись за допомогою суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
По-перше, відсутність юридичної освіти не є перешкодою для звернення із касаційною скаргою. 
По-друге, як убачається з копій судових рішень, які засуджений бажає оскаржити, його інтереси представляв захисник ОСОБА_5 , тобто захисник у нього був.
У випадку неналежного надання захисником правової допомоги, засуджений 
не позбавлений можливості відмовитись від захисника та запросити іншого 
для надання йому правової допомоги або звернутись до суду, вказавши 
про неналежне виконання захисником своїх обов`язків, із проханням призначити нового захисника. 
Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути засудженому.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2024 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2024 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3