КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №369/15324/25 Суддя І інстанції - Куценко М.О. 
Провадження № 33/824/619/2026 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пальчик М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 605, 60 грн.
Згідно постанови судді, 09.08.2025 року о 22:25 по вулиці Одеська поблизу буд. 25В в с. Крюківщина Бучанського р-ну Київської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU OUTBACK, державний номерний знак НОМЕР_1 , та під час об`їзду перешкоди (автомобілі), не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортні засоби RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_2 , та PEUGEOT 308, державний номерний знак НОМЕР_3 , які були припарковані, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 09.08.2025 року о 22:25 по вулиці Одеська поблизу буд. 25В в с. Крюківщина Бучанського р-ну Київської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU OUTBACK, державний номерний знак НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги п.2.10.є Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці події із застосуванням приладу алкотестер Драгер 6820 тест 619. Результат 2.30 проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Пальчик М.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати та постановити нову, якою провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №418025 вбачається, що ДТП сталася 09.08.2025 о 22 год. 25 хв., у той самий час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417988 часом вчинення адміністративного правопорушення є 22 год. 25 хв., що співпадає з моментом ДТП.
При цьому, як зазначає апелянт, матеріали справи не містять будь-яких доказів, якими можна було б встановити час вживання ОСОБА_1 алкоголю і такі докази не наведені в оскаржуваній постанові суду. 
Отже, як наголошує апелянт, згідно з обставинами, викладеними у вказаних протоколах про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої в момент або до вчинення ДТП, відтак його дії не можуть бути кваліфікованими за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Натомість, працівниками поліції не отримано інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні саме адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 4 ст. 130 КУпАП. Сам протокол про адміністративне правопорушення, на думку апелянта, не може бути беззаперечним доказом у справі, протокол являється по своїй природі процесуальним документом, в якому викладається суть адміністративного правопорушення та обвинувачення пред`явленого особі. 
Апелянт звертає увагу, що якщо виходити з даних доказів, то ОСОБА_1 міг вживати алкоголь до події ДТП та керувати у стані алкогольного сп`яніння, але у такому разі його дії не можна кваліфікувати за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався та не розглядався судом. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Пальчика М.О. та самого ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом постанова суду в цій частині не перевіряється. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останньогодо адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417998 від 10.08.2025 року; роздруківку приладу Драгер «Alcotest6820», відповідно до якої результат тестування на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 2.30 проміле;
письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.08.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; DVD+R диск з відеозаписом до протоколу.
Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи, оскільки суд, перерахувавши вказані докази, не надав їм належної оцінки. 
Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. 
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог пункту 2.10 є) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Згідно письмових пояснень потерпілого за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 , наданих на момент складання матеріалів вбачається, що 09.08.2025 року він після дзвінка від сусідів спустився до припаркованого належного йому транспортного засобу RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_2 , побачив на ньому наявні пошкодження. Такі пошкодження наніс водій в стані алкогольного сп`яніння.
З письмових пояснень іншої потерпілої за ст. 124 КУпАп ОСОБА_4 вбачається, що 09.08.2025 року вона припаркувала свій автомобіль марки PEUGEOT 308, державний номерний знак НОМЕР_3 за адресою: с.Крюківщина, вул. Одеська, 25-А орієнтовно о 16:00 год., після чого сусіди повідомили о 22:30 год., що її авто було пошкоджено іншим автомобілем, за кермом якого був п`яний водій.
В своїх письмових поясненнях, наданих на місці пригоди, свідок ОСОБА_2 повідомив, що 09.08.2025 року приблизно о 22 год. 15 хв. знаходився на вулиці, біля під`їзду за адресою: вул. Одеська, 25-А, с.Крюківщина та почув глухий звук тріскаючого пластику та проїжджаюче авто, швидко направився до місця, з якого чутно було звук і побачив пошкоджені авто, почав переслідувати від`їжджаючий автомобіль, кричав, наздогнавши авто став перед ним та постукав в лобове скло, змусив водія зупинити транспортний засіб. Підійшов до водійських дверцят, відкривши їх, почув нерозбірливий набір слів та відчув запах алкоголю, зрозумів, що водій п`яний, тому заглушив автомобіль та забравши ключі від авто, викликав працівників поліції. По їх приїзду повернув ключі товаришу винуватця на ім`я ОСОБА_5 . 
Відтак, всі наведені особи стверджували про факт керування водієм авто Субару в стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого є вчинення дорожньо - транспортної пригоди.
Разом з тим, в своїх письмових поясненнях, наданих на місці пригоди, водій Субару ОСОБА_1 зазначив, що під час керування своїм автомобілем випадково зацепив сусудні автомобілі, після чого зупинився і був затриманий співробітниками поліції. Під час ДТП був тверезим, Драгер пройшов через годину після ДТП, а орієнтовно через півгодини після ДТП вжив алкоголь, щоб розслабити нерви.
Разом з тим, вже в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проте, на місці дав пояснення, що вжив вже після ДТП, адже йому так порадили знайомі сказати, а він сам не знав, що за це існує також існує адміністративна відповідальність.
З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що відеозапис відтворює лише саму процедуру оформлення адміністративних матеріалів. При цьому, при підписанні учасниками ДТП схеми місця ДТП, працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та побив автомобілі, однак, не дивлячись на це, протокол про адміністративне правопорушення ним був складений за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
З метою перевірки доводів апеляційної скарги в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що дійсно був безпосереднім свідком того, як 09.08.2025 року, час він вже не пам`ятає, автомобіль Субару на парковці біля під`їзду їх будинку по вул. Одеській, 25-А в с.Крюківщина зачепив автомобіль, не зупинився і протаранив ще декілька автомобілів. Він побіг за ним, наздогнав, став попереду автомобіля, щоб той нікуди не поїхав та постукав по лобовому склу. ОСОБА_1 ледь вийшов з авто, адже, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши це, свідок заглушив авто, забрав у водія ключі від автомобіля, викликав працівників поліції та чекав поки вони приїдуть, щоб все пояснити. Знаходився на місці до моменту приїзду патрульної поліції. До приїзду працівників поліції свідок вказав, що повідомив сусідку ОСОБА_4 про її пошкоджений автомобіль, адже в нього був її телефон, і окрім того, скинув в чат будинку повідомлення про пошкоджені автомобілі і власники транспортних засобів вийшли оформити це. Свідок вказав, що за той час, поки чекали працівників поліції, водій постійно був біля нього та завжди був в його полі зору, і тому він чітко бачив, що водій нічого не вживав, а вже на момент керування та вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Свідок вказав, що у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, коли він його зупинив, а саме, був запах алкоголю, нерозбірлива мова, він ледве вийшов з автомобіля та ледве тримався на ногах. До моменту приїзду поліції, на місце пригоди підходили знайомі ОСОБА_1 , які підтвердили, що ОСОБА_1 вживав разом з ними, а потім сів в автомобіль та поїхав припаркувати автомобіль.
Також свідок зазначив, що не розуміє чому працівники поліції на ОСОБА_1 , склали протокол за вживання алкоголю після скоєння ДТП, адже він та потерпілі вказували патрульним поліцейським, що водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що пояснення свідка ОСОБА_2 повністю відповідають дійсності, оскільки він вживав алкоголь до того, як сів в автомобіль та поїхав паркуватись. 
Відтак, аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, а факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участю не був підтверджений належними та допустимими доказами у справі. 
Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №418025 за ст. 124 КУпАП вбачається, що ДТП сталася 09.08.2025 о 22 год. 25 хв., у той самий час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417988 за ч. 4 ст. 130 КУпАП часом вчинення адміністративного правопорушення є також 22 год. 25 хв., що співпадає з моментом ДТП.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ДТП, не є належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 має нести відповідальність у даній справі лише за ст. 124 КУпАП, так як його вина за даною статтею доводиться наявними у справі доказами та не заперечується самим ОСОБА_1 .
В зв`язку із скасуванням постанови суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, апеляційний суд має вирішити питання про приведення адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 у відповідність до вимог КУпАП, адже, стягнення на нього було накладено за два правопорушення, які розглядались одночасно, та з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, було накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і в цій частині постанова суду не оскаржувалась. 
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні види стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та ступінь вини останнього, відсутність обставин, що пом`якшують стягнення останнього, та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, апеляційний суд вважає за доцільне змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення та визначити його у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, оскільки саме таке стягнення буде співмірним вчиненим ОСОБА_1 правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.
Відтак, слід вважати ОСОБА_1 притягнутим до відповідальності, згідно постанови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року за ст.124 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. 
Відповідно, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Пальчика М.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки - скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважати ОСОБА_1 притягнутим до відповідальності за ст. 124 КУпАП з визначенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Л.І. Кепкал