Провадження № 3/742/353/26 
Єдиний унікальний № 742/1362/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м.Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлов В.Г., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №742/1362/26 яка надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу – не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Прилуцького міськрайонного суду надійшла адміністративна справа щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № ВАВ 247338 від 23.02.2026 року був неповнолітнім.
Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст.ст.252,254,255,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Главою 21 КУпАП врегульовано питання щодо осіб, які беруть участь в провадженні у справах про адміністративні правопорушення
Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.
В конкретному випадку, уповноважена особа на складання адміністративного протоколу, не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язана була такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення не ознайомив неповнолітнього з спеціальним правом, визначеним ст.270 КПК України.
За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог ст.270 КУпАП, оскільки при його складанні було суттєво порушено право неповнолітньої особи на захист, а саме не забезпечено участь законного представника або адвоката.
Наведені обставини вказують на порушення прав ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимими докази у справі.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суд позбавлений процесуальної можливості поновити порушене право на захист на стадії його судового розгляду.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Враховуючи істотне порушення прав неповнолітнього під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а допущені порушення та неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, матеріали адміністративної справи №742/1362/26 підлягають поверненню до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області для доопрацювання.
Керуючись ст.ст.218,276,283,284 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:
Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, повернути до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області для доопрацювання, належного оформлення з урахування недоліків, зазначених в мотивувальній частині постанови, та подальшого направлення до суду в межах строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Павлов